36 



Venus fludnosa er circumpolar. Den er kjendt fra 

 Gronland, Nordamerikas nord- og ostkyst indtil Massachu- 

 setts, Spitsbergen, Frantz Josefsland, Hvidehavet, Novaja 

 Semlja, Karahavet, Sibiriens ishavsk)'ster, Beringshavet, 

 Okotske hav og Japan. Den liatliymetriske udbredelse er 

 4_l(jO fv. 



Yenuft fiidiiosa is circanipolar. It is kiiown off Green- 

 land, the noi-th coast of North America and the east coast 

 down to Massachusetts, Spitsbergen, Franz Josef Land, 

 in the White Sea, Novaja Semlja, the Kara Sea. on the 

 Arctic shores of Siheria, in tlie Bering Sea, the Sea of 

 Okhotsk, and in Japan. Its bathymetrical distribution is 

 from 4 to lint fatiioms. 



Tapes virginea. Linné. 



Vouis r/rgiiiea, Linné, Syst. Nat., ed. ITliti. p. lloli. 



Tåres — Forbes & Hanley, Brit. JNloll.. vol. 1, 1853, p. 388, Pl. 25, figs. 4. G. 

 — — Jeffreys, Brit. Conch., vol. 2, p. 352, Pl. 6, fig. 5, vol. 5, Pl. 39, fig. 5. 



Findested. Huso, 4») — (j(j fv. 



Den er udbredt fra Norge og Færøerne til Middel- 

 havet og Adriaterhavet. Jeffreys anforer den ogsaa fra 

 Finmarken, men maa dette bero paa en forveksling, thi den 

 anføres hverken af Sårs, Schneider eller andre forfattere 

 fra det nordlige Norge. Den liatliymetriske udbredelse er 

 — 180 fv. Fossil er den kjendt fia Madeira og en storre 

 del af Europa. 



Locality. Huso (40 — (iU fathoms). 



It is distrilnited from Norway and the Faroe Isles 

 til the Mediterranean and the Adriatic. Jeffreys also men- 

 tions its occiirrence in Finmark; but this must be a 

 mistake, as it is neither mentioned by Sårs, Schneider, 

 nor other authors, as occurring in tlu' north of Norway. 

 Its bathymetrical distribution is from 5 to 180 fathoms. 

 It is a fossil in Madeira and many parts of Europe. 



Syndesmya longicallis. Scacchi. 



TeUiiia longicallis. Scacchi. Not. foss. Gravina. 1836, p. 16. P'. 1. fig. 7. 



Ergcina — Philil)pi, Enum Moll. Siciliæ. vol. 2, 1844, p. 9, Pi. 13. fig. 7. 



Ahra — G. 0. Sårs, Moll. Eeg. Aret. Norv.. 1878, p. 74, Pl. 6. fig. 3 a-c. Pl. 20, fig. 4. 



Sgndesmga — Locard, Exp. Sei. Travailleur & Tahsraan. Moll. Test., vol. 2, 1898 p. 224, Pl. 12, figs. 32—33. 



Findested. Statiouernc 1, 9. 10, 79 og 149, Sogne- 

 fjord og Huso, 100 fv. Dybde 100—650 fv. 



Sgndesmga longicallis er en dybvandsform. som er 

 almindelig paa de storre dyb langs vor syd- og vestkyst 

 op til Lofoten. Derimod er den ikke funden ved Tromso 

 og Finmarlcen. Den gaar mod syd til Middelhavet, Nord- 

 afrikas vestkyst og Azorerne. Tjangs Amerikas ostkyst er 

 den udbredt fra New England til Brasilien. Den Itathy- 

 metriske udbredelse er 20 — 2435 fv. Fossil er den fanden 

 i Norge 02: Italien. 



Locality.. Stations 1, 9, 10, 79, and 149, the Sogne 

 Fjord, and Huso (1 iO fathoms). Depth 100—650 fathoms. 



Sgndesmga longicallis is a deep-water form, common 

 in the deep water of the fjords along the south coast of 

 Norway and the west coast up to Lofoten. On the oth(>r 

 hand, it is not found in Tromsø and Finmark. It ex- 

 teiuls soutliwards to the ^Mediterranean, the north-west coast 

 of Africa, and the Azores. Up(jn the east coast of Ame- 

 rica, it range from New England to Bi-azil. Its bathy- 

 metrical distribution is from 20 to2 435 fathoms. It is a 

 fossil in Norwav and Italy. 



