45 



Panopæa norvegica, Spcngler, 



Mya norvegica. S])('iigl('r. Skr. Xatuiinst. Selsk., vol. 3, 1792. p. 4(3. Pl. 2, fig. 18. 

 Panopmi ~ Middeiulorft', Boitr. Malac. Ross., part 3. 1851. p. 77. Pl. 20, fig. 11. 



— ardica, GouUl it Einnev. Rep. Iiivert. Mass., ed. 2, !87<), p. 51. 



— jiorvcfjica, G. 0. *Sars, Mull. Reg. Aret. Norv., 1878. p. 'J4. Pl. 6. fig. 12 a— h. 



Findested. Dode skaller fandtes paa station 2(31. 

 Tanafjord. 12(J fv. og station 32(;. 123 fv. 



Panopæa norvegica vides kun to gange tågen levende 

 ved den norske kyst, af G. 0. Sårs i Lofoten og af Auri- 

 villius i Kvænangen. Forøvrigt er den kun af og til fan- 

 den subfossil ved vor nord- og vestkyst. Den er en cir- 

 cumpolar art. som er kjendt fra Nordeuropa indtil Shet- 

 landsoerne, Northumberland, Doggerbank, Skagerak og 

 Kattegat. Inden de danske farvande skal det dog ifolge 

 Petersen være tvivlsomt, om den mere forekommer levende. 

 Endvidere er den kjendt fra Okotske bav og Amerikas 

 nordkyst fra Beringsstrædet til Xew Foundland; ved Jlas- 

 sachusetts er den funden subfossil. Fossil er den kjendt 

 fra saavel de ældre som nyere glaciale afleiringer i Norge, 

 samt fra Sicilicn, Britiske oer, nordlige Rusland og Grøn- 

 land, bvor den endnu ikke er tågen levende, skjønt den 

 ifolge Woodward lever i Baffinsbugteii. Den l)atliymetriske 

 udbredelse er 25—300 fv. 



Locality. Eni])ty shells were found at Station 261. 

 Tana Fjord (12U fatlioms). and Station 32t) (123 fatboms.i. 



Panopæa norvegica has only been found alive oti the 

 Norwegian coast on two occasions — by G. 0. Sårs in 

 Lofoten, and by Aurivillius in Kvænangen: othervvise it is 

 only found sub-fossil now and tben oiY the north and west 

 coasts. It is a circumpolar species, known from the north 

 of Europa down to the Shetland Isles, in Northumberland, 

 on tiie Dogger Bank, in the Skagerak and the Kattegat. 

 In Danish waters, however, according to Petersen, it 

 is doubtlul whether it occurs any longer in a living 

 state. It also occurs in the Sea of Okhotsk and off 

 the north coast of North America from Bering Straits 

 to Newfoundland. It is found sub-fossil off Massachusetts. 

 As a fossil, it is known in both the earlier and the later 

 glacial deposits in Norway, as well as in Sicily, the British 

 Isles, northern Russia, and Greenland. In the last-named 

 country it has not yet been found alive. although. according 

 to Woodward. it lives in Baffin's Bay. Its bathymetrical 

 distribution is from 25 to 3(J0 fatlioms. 



Denne art foreligger kun i to større og tiere mindre 

 exemplarer fra Jan Mayen, 10—30 fv. De større exem- 

 plarer. dor var henholdsvis 25 og 38 mm. lang. tilhører 

 formen siJiiiuu, medens de mindre stemmer mere overens 

 med den af Dunker beskrevne kurriana. 



Cyrtodaria siliqua er en høiarktisk circumpolar art, 

 som er kjendt fra Grønland, New Foundland, Nova Scotia, 

 Spitsbergen, Novaja Semlja. Karahavet, Siljirien, Berings- 

 liavet og Aleuterne. Den bathymetriske udbredelse er 

 1>_3() fv. Fossil er den funden paa Grønland og Island. 



Cyrtodaria siliqua, Spengler. 



Mya siliqua, Sjiengler, Skr. Naturhist. Selsk., vol. 3. 1792. p. 48. 



Cyrtodaria kurriana, Dunker, Malak. Blatter, 1802. j). 38. 



Glyciineris siliqua, Gould & Binney, Rep. Invert. Mass., ed. 2, 1870. p. 53. fig. 374. 



Of this species, there are only two large, and several 

 small specimens from Jan Mayen (10—30 fathoms). 

 The large specimens, which are respectively 25 and 38 

 mm. iu length, belong to t(ie form siliqua, while the smaller 

 ones correspond more closely with the form kurriani, 

 described by Dunker. 



Cyrtodaria siliqua is a high-arctic, circumpolar species, 

 known in Greenland, Newfoundland, Nova Scoti.-i, Spits- 

 bergen, Novaja Semlja, the Kara Sea, Siberia, the Bering 

 Sea, and the Aleutian Isles. Its bathymetrical distrilnition 

 is from 2 to 30 fathoms. It is fossil in Greenland and 

 Iceland. 



