64 



Margarita cinerea er ligeledes circumpohu- og kjendt 

 fra Grønland. Nordamorika iiultil Cape God, Nordcuropa 

 indtil Færøkanalen og Florø. Jan Mayen. Spitsbergen. Frants 

 Joselsland, Novaja Semlja, Barentshavet. Karahavet. Sil)i- 

 rien, Beringshavet og Sitka. Den batliymetriske udbredelse 

 er 2 — 3U0 fv. Fossil er den kjendt fra Skandinavien. 

 Britiske øer, nordlige Rusland, Sibirien og Spitsbergen. 



Margarita cinerea is also circumpolar. aud oceurs off 

 Greenland, North America down to Cape God. Northern 

 Europe down to tlie Faroe channel and Florø, Jan Mayen, 

 Spitsbergen. Franz .Josef Land. Novaja Semlja, the Barents 

 Sea, the Kara Sea, Siberia, the Bering Sea and Sitka. 

 Its bathymetrical distribution is from 2 to 300 fatiioms. It 

 is a fossil in Scandinavia, the British Isles, the north of 

 B-ussia, Siberia, and S))itsbergen. 



Margarita striata, Broderip A Søwerby. 



Margarita striata, Broderi]) & Sowerby, Zool. Journ., vol. 4, 1829, p. 



— — Friele, Nordhavs Exp. Moll., vol. 2, 188G, p. ol, Pl. 12. tig. 1. 



Margarita striata forekommer ganske hyppig ved Mag- 

 dalena Bay, 60 f v. 



Dens udbredelse kan ikke med noiagtighed angives, 

 da mange forfattere slaar den sammen med foregaaende 

 art. Den er angivet foruden fra Spitsbergen ogsaa fra 

 Grønland og Beringshavet og saaledes circumpolar. 



Marganta striata occurs ratlier frequently in Magda- 

 lena Bay (60 fathoms). 



Its distrilmtion cannot be given with accuracy, as 

 many authors unite it with the preceeding species. It is 

 reported from Spitsbergen and from Greenland and the 

 Bering Sea and further is thiis circumpolar species. 



Margarita striata. var. margaritifera, Friele. 



Margarita striata. var. inargaufitera, Friele, Nordhavs Exp. Moll., vol. 2, 1886, p. 32, Pl. 12, figs. 2 — 3. 



Denne sjeldne, vakre snekke foreligger kun i to e.\- Only two s|)ecimens of this rare and beantiful shell 



emplarer fra station 124, 350 fv. ,1 were foiind at Station 124 (350 fatiioms). 



Machæroplax affinis, Jeffreys m. s., Friele. 



Trochas aj finis. Jeffreys, m. s., Friele, Christiania Vidensk. Selsk. Forhand., 1.^73. p. 



MadtæropJax, — Friele, Arch. f. Math. og Naturvidensk., vol. 2, 1877. \). 313, Pl. 5, 



10. 



tiss. 



& 3. 



I sit arbeide over „Tung8bevæbningen hos de norske 

 EliipidogJiissa" bar Friele o])stillet slægten marhærnplax 

 for trocliiis affinis og nterstaaende former; i 2det bind af 

 Nordhavsexpeditionens mollusker henfører han den derimod 

 til slægten solar iella, der opstilledes af Wood i 1842'). 

 Efter nøiere granskning af denne slægt er vi imidlertid 

 nødsaget til paany at optage slægtsnavnet machæroplax. 

 Ved en uudersøgelse af Woods type for solariella (s. macu- 

 lata) finder vi at denne ikke er nogen madiæroplax. ja 

 neppe nogen margarita. Som karakter for shegten marJiæ- 

 roplax maa vi gjentage, at dyret har et fryndset mundseil. 

 Radula har tandformelen. 1, 2 til 3—1. 5 til 10. 



') Aim & Mag. Nat. Hist., vol. 'J, 1842, p. .531, Pl. .'), fig. 7 & 10. 

 I siu monografi over cragniolluskenic (vol. 1, IS-IS, p. 134), har 

 Wood igjen strpget slægtsnavnet solariella og benj'tter istedet 

 margarita. For formen macnbitas vedkommende er lian dog i 

 tvivl, hvorvidt den er en margarita. 



In his work on ..Tungebevæbningen hos de norske 

 IiJiipichiglossa", Friele established the genus Mactnvroplax 

 for Trorlms a) finis and allied forms. In the second volunie 

 of the moUusca of the North Atlantic Expedition, he how- 

 ever refers it to tlie genus Solariella. which was estab- 

 lished by Wood in 1842'). After a careful examination 

 of this genus, wo leel compelied to return to tlie generic 

 name, Madiæroplax. AVe tind that Wood's type of Solariella 

 (8. mandata), is not a MacJnnvplax at all, periiaps not 

 even a Margarita. AVe must repeat that as a characteri- 

 stic feature of tlie genus Machæroplax, the animal has a 

 fringed mouth-sail. The radnla has the teeth-formula 1. 2 

 to 3-1, 5 to 10. 



') Ann. & Mag. Nat. Hist, Vol. IX, 1842, p. W6\, Pl. V, figs. 7 

 & 10. lu his monograph on the Crag moUuscs (Vol. I, UI4S, 

 jj. i:-!4), AVood has again rejected the generic name, Sulariella, 

 and substituted Margarita. With regard to the form maculata, 

 however, he is doulitfid whether it is a Margarita. 



