sammen med uiidersiderne mod liiiKUideii (Ch. didymum 

 Ehr., Cli. furcelhdum Bail.. Cli. ciiictum n. sp.). 



Paa gruiid af den eiendommelige celledeling og auxo- 

 sporedannelsen varierer kjedernes bredde (.s) indenfor tem- 

 melig vide græuser for hver enkelt art. De nye kjeder, 

 som udgaar af auxosporen, er i de iagttagne tilfælde 2V2 

 — .3 gange saa brede som de gamle; men der forekommer 

 endnu større variationer. I et enkelt præparat fra Atlan- 

 terhavet har jeg saaledes fundet CIi. dfcipiens Cl. varierende 

 fra 12 — 78 u: i pelagiske jjrover har jeg i det hele fun- 

 det variationerne størst; Uere arter kan under disse forhold 

 blive meget smalere, end jeg ellers har kunnet finde dem; 

 det synes derfor, som om auxosporedannelsen paa det 

 aalme hav foregaar forholdsvis sjeldnere end nær kysten. 



Medens bredden (s) varierer temmelig sterkt, er tyk- 

 kelsen {t) næsten konstant; cellens omrids i sidestilling kan 

 derfor hos en og samme art variere fra cirkelform til en 

 temmelig fladtrykt ellipse. Cellens længde (?) varierer 

 mindre end bredden, men altid i omvendt forhold til denne; 

 forholdet mellem bredde og længde (s : ?) vil derfor hos de 

 fleste arter variere overordentlig, saa at det har liden eller 

 ingen betydning som systematisk karakter. Schntf har 

 (1895) Ijeskrevet nogle arter, som alene ved denne eller 

 lignende karakterer adskiller sig fra andre; jeg anser disse 

 ikke engang for selvstændige varieteter. (Saaledes er Ch. 

 medium Schtitt og CJi. compressiini Schiitt = Oi. contortum 

 Sehiitt, C/l. iryocerum Schiitt = Ch. ScJnittii Cl., Ch. Grtinowii 

 Schiitt = CJl decipiens CL, Ch. Clcve) Schiitt = Ch. dia- 

 dema Ehr., Ch. compacium Schiitt = Ch. ailanticum Cl.). 



Af noget større betydning er baandcylinderens længde 

 i forhold til cellens længde; i vegetative celler er den no- 

 genhinde konstant, hos de fleste arter omtrent Va af cellens 

 længde; under sporedannelsen forøges den sterkt, og ved 

 auxosporedannelsen dannes der to baand. Hos enkelte arter 

 er baandet altid meget kort {Ch. SchiUtii Cl., Ch. RaJfsii 

 Cl., Cli. affine Lauder), hos andre langt cylindrisk {Cli. 

 teves CL, Ch. laciniomm Schiitt). 



Kromatoforernes form. antal og stilling har stor sy- 

 stematisk betydning. Saaledes deler disse karakterer slegten 

 meget naturlig i underslegterne PJiæoceros og Hijalochæte, 

 og arterne indenfor den sidstnævnte underslegt kan ogsaa 

 paa en naturlig maade grupperes efter kromatoforerne. 

 Deres antal og stilling er nemlig i det store og hele kon- 

 stant; en undtagelse danner Ch. laciniosiim Schiitt, hvor 

 antallet varierer fra 2 til 1. eftersom cellen er smal og 

 lang eller bred og kort. Den sidstnævnte form er af Schiitt 

 beskrevet som s;erskilt art under navn af Ch. hrere Schiitt. 



which the spores are binately conjoined, with their inferior 

 sides towards øne another (Ch. didymum Ehr.. Clt. furceJ- 

 laiinn Bail., Ch, cincfmn n. sp.). 



On account of the peculiar cell-division and auxo- 

 sporo formation, the width (s) of the filaments varies witliin 

 rather wido limits in each separate species. The new 

 chains which issne from the auxospores are, in the cases 

 observcd. from 2'/^ to 3 times as hroad as the old ones, 

 and even greater variations occur. For instance, in a 

 single prepaiation from the Atlantic Ocean, I have føund 

 CJi. deapiens Cl. varying from 12 to 78 «. Upon the 

 whole, I have found the greatest variations in pelagic sam- 

 ples, many species, under these conditions. being mucli 

 narrower than I have elsewhere found them to be. It 

 therefore seems as if auxospore formation occurs less fre- 

 quently in the open sea than near the shore. 



AVhile the width (.'•■) varies considerably, the tliickness 

 (t) is almost in variable; the contour of the cell, in a side 

 view, niay therefore, in øne species, vary between a circle 

 and a rather flat ellipse. The length (/) of the cell varies 

 less than the Avidtli, but always in an inverse ratio; so that 

 the proportiøn between the width and the length (s : 1) will, 

 in most .species, vary very much, and thus be of little or 

 no importance as a systematic character. Schiitt. in 1895, 

 described some species which are distinguished from others 

 only by this or similar ciiaracters; but I do not even con- 

 sider these to be independent varieties (such are Oi. mediitm 

 Schiitt and Ch. compressum Schiitt = Cli. contortum Schiitt, 

 Cli. procerum Schiitt = CV;. Sdiiittii CL, C/i. Cnmoivii 

 Schiitt = Ol. decipiem CL, Cli. Clevei Schiitt = Oi. dia- 

 dema Ehr., Ch. comjjadum Schiitt =: Oi. atlanticiim Cl.). 



The length of the hoop-cylinder in proportiøn tø that 

 of the cell is øf somewhat greater importance. In vegeta- 

 tive cells, the former is tø a certain extent constant, being 

 in most species about '/s the length of the cell; during the 

 formation of the spores, it is very much increased, and in 

 the auxospore formation, twø hoops are formed. In a few 

 species, the høøp-cylinder is always very short {Ch. SchiiUii 

 CL, Ol. Ralfvii CL, Oi. affine Lauder), in others long 

 {Ol. teres CL, Oi. laciuiosum Sciiiitt). 



The shape, number and position of tlie chromato- 

 phores, is of great systematic importance, so that tliese 

 ciiaracters divide the genus very naturally into the sub- 

 genera Phæoceros and Hyalochæte. The species in the last- 

 named sub-genus can alsø be grouped naturally accørding 

 tø the chromatophøres. Their number and position are 

 on the whole constant; but Cli. laciniosHm Schiitt forms 

 an exception tø this rule, the numbei- there varying from 

 2, when the cell is long and narrow, to 1, when it is short 

 and broad. The latter form has been described by Schiitt 

 as a separate species under the name of Ch. breve Schiitt. 



