24 IMutct den 4 november 1893. 



och isynnerhet å framvingarne i biägrått stötande färg samt där- 

 igenom, att dessas midtfält är tydligt ända fram till inkanten. 

 Endast att exemplar har tillsvidare blifvit anträffadt, nämligen å 

 Solovetsk af K. Edgrcn. 



11. Eupitheda sinuosaria Ev. Denna synnerligen sällsynta 

 och vackra art anföres af Staudinger i hans katalog såsom före- 

 kommande enda.st i Irkutsk i östra Sibirien. Enligt meddelande 

 af Otto Bohatsch i Wien, som godhetsfullt bestämt ett af kand. 

 K. J. Ehnberg den 11 augusti 1892 i Valkjärvi kronopark anträf- 

 fadt exemplar, har arten dock de senare åren anträffats jämväl i 

 S:t Petersburg. 



Herr student Art. Thesleff förevisade och inlämnade till 

 samhngarna exemplar af en på flygsand vid Vuoksen, Kiviniemi, 

 växande form af PJiragmites communis Trin. med vidt krypande, 

 vanligen af den fina sanden takt strå och med små hvassa, styfva 

 och spetsiga blad; vid bladfästena skjuta rötter ut. Denna form 

 bidrager mäktigt till att binda flygsanden; den bildar mindre 

 kullar af omkring 1 m i diameter. Dess utlöpare bli flere meter 

 långa, shngra sig i afla riktningar mellan och öfver hvarandra. 

 Warming omnämner den från Manö, Buchenau från de ost- 

 frisiska öarne. Äfven i Sverige förekommer denna af ståndorten 

 förorsakade form. 



— Vidare inlämnade herr Thesleff exemplar af den för fin- 

 ska floran nya polyporén Trametes suaveolens (Linn.) Fr., tagen 

 hösten 1893 i Helsingfors i hörnet af Hagasunds- och Alexanders- 

 gatan på en gammal stam af Salix fragilis. 



— Slutfigen förevisade herr Thesleff prof på torf från ett 

 å Vernitsa donationsgods i Pyhäjärvi socken beläget kärr, liggande 

 ungefär 1 km från Ladogas strand och efter ungefärlig uppskatt- 

 ning 10 m öfver Ladogas vattennivå. Den mot Ladoga vältande 

 kanten af kärret är täckt af ett omkring 2 m eller däröfver mäk- 

 tigt gruslager, en gammal strandvall, som Ladoga kastat upp. 

 Denna strandvall har prässat torfven synnerligen starkt så att 

 trädstammar, hvilka voro däri inbäddade, blifvit tillplattade. Då 

 ett dike gräfdes ned mot sjön stötte man efter genomgräfningen 

 af gruslagret på den hårdt packade torfven, hvilken endast med 

 yxa kunde fäs sönder. Torflagret var anmärkningsvärdt för sin 



