Ett misstänkligt fall af ari-henoidie hos en höna. 33 



Denna hade emellertid visat sig alt sjukligare, galandet och brun- 

 sten hade aftagit och den anträffades mest på golfvet i sittande 

 ställning, sä att stjärten mer och mer började slitas. Den I mars 

 1891 observerades den af flere personer, däribland ägarinnan och 

 mig själf, uppkrupen på en pinne i en bur med andra höns 

 under tydliga krystningar. Några ögonblick senare påträffades 

 på golfvet ett litet ägg, som af mig märktes med datum. Själfva 

 äggets framkomst observerades visserligen icke, men allt gaf vid 

 handen att det härstammade från ,,tuppen", hvilket heller ingen 

 betvillade. „Tuppen" inspärrades därpå ensam i en bur och hölls 

 där under observation. Ungefär tre veckor senare påträffades på 

 golfvet i buren det sista, minsta ägget, som sålunda med absolut 

 visshet härstammade från „tuppen'''. Någon tid därpå dödade jag 

 djuret med kloroform." 



Ofvanstående meddelande synes gifva vid handen att äggen 

 värkhgen blifvit lagda af tuppen. Det utesluter emellertid icke helt 

 och hållet möjligheten af ett bedrägeri från någon af bevaknin- 

 gen, men dels vore afsikten med ett sådant tämligen ofattlig, dels 

 äro sådana små hönsägg jämförelsevis sällsynta, så att möjlig- 

 heten att inom så kort tid anskaffa tre sådana skulle bero på 

 ett ganska egendomligt sammanträffande af tillfälligheter till för- 

 mån för bedrägeriet. 



Att äggen värkligen åtminstone i viss mening äro ägg och 

 icke några förhårdnade bollar af urinmassa bevisas af deras be- 

 skaffenhet. Till formen hkna de vanliga ägg och skalet liknar 

 det hos ordinära hönsägg, utom att det möjligen är något glat- 

 tare. Det första ägget är jämfördt med hönsäggstypen något bre- 

 dare och kortare och mäter i längd 31 mm samt i bredd 25 mm, 

 det andra och tredje äro mer äggrunda än äggformiga och visa 

 följande mått, det andra i längd 30 och i bredd 22 mm, det 

 tredje i längd 16 och i bredd 14 mm. 



Det egendomliga med dem är att de alla äro så godt 

 som tomma. Vanliga ägg, hvilka utan att på något sätt kon- 

 serveras, hafva stått från februari eller mars 1891 till denna tid, 

 skulle längesedan hafva ruttnat. Dessa ägg däremot hafva al- 

 drig visat tecken härtill och äro så lätta, att det största väger en- 

 dast 2,4 5 7 g det därnäst 2 g och det minsta blott 0,47 5 g. Det 



3 



