Om förekomst af strömming i träsk. 57 



I sammanliang med frågan om olika strömmingsformer i vår 

 skärgård må det slutligen tillåtas mig att — om ätven något 

 utanför ämnet för denna uppsats — här fästa uppmärksamheten 

 vid den af vår allmoge med namn af sill betecknade stora form, 

 om hvilken äfven R. Lundberg talar i sina ,, Bidrag till kännedo- 

 men om strömmingen i Stockholms skärgård" (Bihang Vet. Akad. 

 Handl. III, N:o 4, 1875). Nämnde författare är böjd för att betrakta 

 den såsom endast stora, fullt utvuxna individer af vanlig ström- 

 ming. Han medger dock att don vore förtjänt af en närmare 

 undersökning (p. 7). Malmgren omnämner äfven densamma i 

 ,, Kritisk Öfvcrsikt af Finlands Fiskfauna" och uppgör dess 

 längd från 13 till 15 tum eller 325 — 375 mm. samt anför att den 

 finnes vid vår södra och västra kust ända upp till Kvarken. „Den 

 utgör", yttrar han, „säkert en egon från strömmingen skild ras, 

 ty den lefver alltid skild från strömmingen och begagnar alltid 

 skilda lekplatser." I Kälfjärd uppgifves dess lektid inträffa under 

 tiden mellan Johanne och Jakobsmässa, vid Helsingfors på sen- 

 liusten. 



Emellertid har lika Htet jag, som någon annan, hvilken jag 

 i detta afseende tillsport, sett „sill" från trakten kring Helsingfors 

 torgföras under andra tider än våren och försommaren. En- 

 ligt redaktör Ossian Reuter fångas denna sill på vissa ställen 

 kring Helsingfors med särskilda sillskötar (med större maskor än 

 strömmingsskötorna) i slutet af maj och början af juni. Äfven 

 i Kökar på Åland och på Korpo-Utö användas enligt samma 

 meddelare särskilda sillskötar. För resten förekommer „sillen" 

 äfven enligt hr Reuter tillsamman med den strömming, som på 

 försommaren stiger upp att leka. Sålunda har han meddelat mig 

 att man i Horslök och Härkäpää byar på Sarfsalö i Pernå tidtals 

 under denna tid med strömmingsnot erhållit ^'3 ,,sill" och att 

 ,, sillen" utgjort i Lovisa viken i medlet af juni \ 5 af den där i 

 storryssjor fångade strömmingen. Särskildt framhölls att äfven 

 här några mellanformer hvad storleken beträffar saknades mellan 

 den vanliga strömmingen och „sillen." 



Då jag i juni sistlidne sommar besökte Kyrkslätts skärgård, 

 bedrefs som bäst ifrigt strömmingsfiske. En och annan sill hade 

 äfven fåtts och man hade inalles insamlat något mer än en tunna 

 sådana. Jag uppmätte dem och fann deras längd i allmänhet 



