Mötet den 19 maj 1894. 



93 



föränderliga arter och hvilka stundom i hög grad kunna Ukna 

 hvarandra, äfvensom med i härvarande samlingar befintliga exem- 

 plar af desamma, befanns den förmodade rödspättan vara en 

 värklig sådan, hvilket framgår af följande omständigheter. 



Antalet strålar i de särskilda fenorna visar en större öfver- 

 ensstämmelse med uppgifterna för Pl. platessa än med dem för 

 Pl. fiesiis såsom ses af denna af mig sammanstälda tabell. 



^kuronectes platessa. 



Miligt Möbius») [p. 242] 



„ Lilljeborg-^) [p. 358] 

 „ Smitt ^) [p. 392] 



„ Mela*) [p. 307] 



ios föreliggande exemplar. 



?leuronectes flesus. 



-Inligt Mö b i US ') 

 „ Lilljeborg^) 

 „ Smitt 3) 

 M e 1 a *j 



[p. 243' 

 [p. 376 

 [p. 398' 

 [p. 306' 



los exemplaret från Helsingfors. 



Ry 



ggfena. 



Analfena. 



Bröst- 1 Buk- 

 fena, i fena. 



Stjärtfena. 



60—80 46—61 



61—77 47—57 



63— 76 (77) (47)52-57 (61) 

 67—77 I 45—57 

 G8 51 



55 — 62 

 53—62 

 53—62 

 52—62 

 5G 



38—45 

 38-45 

 37—42 

 37—46 

 40 



3—4: 13—16; 3 



x; 13-16. X 



20 



20 



3-fl2+3 



x4-12-hx 

 18 

 17 



Hufvudet eger en djup intryekning i ryggkanten vid öfra ögat. 



Bakom ögat befinner sig en rad glatta knölar, af hvilka så- 

 som vanligt hos rödspättan, den näst bakersta är störst. Också 

 ligger framför öfra vinkeln af nedra ögat en benknöl. 



Ögonen äro betydligt större än hos lika stora exemplar af 

 Pl. flesus. 



') Möbhis, K. & Heincke, F., Die Fische der Ostsee. Vierter Bericht 

 der Commission zur wissenschaftlicher Untersuchung der deutschen Meere 

 in Kiel 1883. 



-) Lilljeborg, W., Sveriges ocli Norges Fauna. Fiskarne. 2:dra delen. 

 Upsala 1891. 



») Smitt, F. A., Skandinaviens fiskar målade af W. von Wriglit, be- 

 skrifne af Fries, Ekström och Sundevall. Andra upplagan. Stockholm 1893. 



•*) Mela, A. J.. Yertebrata fennica. Suomen luurankoiset, Helsing- 

 fors 1892. 



