Mosedrag, som holdes fugtigt ved gennemrislende Vand. Fra dette 

 hæver det saakaldte »Dansk Kvarter« sig ganske langsomt, idet 

 det danner den jævnt stigende Dalbund af en Sænkning, begrænset 

 mod Øst af Observatoriets Skraaning, mod Vest af et mindre højt Parti. 



Vest for den store plane Slette rejser to ret stejle Høje sig; deres 

 øvre Partier er belagte med store Stene for at give gode Vækst? 

 forhold for Sten* og Alpeplanter. 



Hele Havens sydvestlige Del er omtrent plan, men ligger bety:: 

 deligt højere end Sletten i Midten, nemlig i Højde med de om* 

 liggende Gader. 



Igennem Haven snor en Mængde Spadseregange sig, ofte sluttende 

 sig naturligt til Terrænets Form og mange Steder bydende smukke 

 Udsigter. 



Saaledes saa i grove Træk Haven ud, da den blev anlagt (Fig. 2), 

 og endnu den Dag i Dag har den den samme Grundplan og 

 de samme Grundlinier (Fig. 3); men ellers er der selvfølgelig sket 

 mange Forandringer ved Plantebestandens Vækst, ved de forskellige 

 Partiers forandrede Benyttelse, ved Afgivelse af nogle x^realer og 

 Tillæg af andre og ved Opførelse af et botanisk Museum og et 

 botanisk Laboratorium o. s. v. 



I Begyndelsen af Havens Eksistens var naturligvis de træagtige 

 Planter (Arboretet) ganske unge og lave. De var anbragte i en 

 vis Orden, nemlig saaledes, at de forskellige træagtige x\rter, der 

 hører til samme Plantefamilie, stod sammen og dannede en særlig 

 Gruppe; disse Grupper var fordelte over Haven uden videre Hensyn 

 til Familiernes Slægtskab, snarere med Henblik paa at skabe de 

 bedst mulige Vækstbetingelser og den bedste Skønhedsvirkning. 

 Imellem Grupperne var anlagt Græsplæner, og i Randen af disse 

 laa mindre, oftest runde Bede, hvor de fleraarige Urter (Stauderne) 

 var fordelte efter samme Princip som de træagtige Planter, altsaa 

 familievis. 



Denne Ordning af den mere parkagtige Del af Haven har holdt 

 sig op til Nutiden for Træernes Vedkommende; men selvfølgeligt 

 er disse blevet reducerede i Antal, efterhaanden som de voksede til, 

 saaledes at der nu gennemgaaende kun er eet eller et Par Eksem? 

 piarer af hver Træart. 



Dels paa Grund af Træernes Vækst og den deraf betingede 

 stærkere Beskygning, dels af andre Grunde har man i dette Aar* 

 hundrede (1905) opgivet de mange spredte Staudegrupper og har 



14 



