10 



Den var belagd af ett flere linier tjockt 

 lager af klart slem, h vilket var så segt och fast, 

 att det ej lät afskölja sig, utan måste undanröd- 

 jas med knifven. Detta slags slem upphörde all- 

 deles vid hinnans gräns, Efter denna hinnans 

 slut började en helt annan form af inre hinnan. 

 Den blef nemligen på en gång gulgrå, mycket 

 tjock och i stället för de ytterst små runda gro- 

 parne med motsvarande upphöjda maskor, fick 

 den här långa, långsåtsittande, smala, raka och 

 jemnbreda, mycket djupare gropar, som omgåfvos 

 af upphöjningar på sidorne, hvilka äfven förena- 

 des sins emellan till nätform, men liknande ett 

 långs efter utdraget nät, där maskorne ligga hop- 

 lagde *). Vid början af denna hinnform upp- 

 komma äfven större fållor, som i början är o myc- 

 ket framstående, parallela, nästan rakt bakåt gå- 

 ende och sins emellan hoplöpande, men ju längre 

 de komma bakåt desto lägre och mera slingran- 

 de blifva de i sin gång. Denna tjockhinnade 

 del af ventrikeln räckte i fot lo tum, tills den 

 öfvergick till magens tredje region, h vilken var 

 så trång, att den knappt genomsläppte pekfingret. 



I denna magens smala del voro gropar och 

 fållor nästan alldeles försvunne. Den räckte 2 tura 

 9 lin. bakåt, tills den slutade vid pylorus. Pylo- 

 rus hade en liten, knappt en linia hög ruls (val- 

 vula pylori), som innehöll endast få egna circu- 

 lära muskelfibrer. I cellväfshinnan fanns så väl 

 utanpå som emellan de andre hinnorne flere athero- 

 mer, och i den smala delen af ventrikeln voro 

 flere djupa ulcera med hårda uppstående kanter. 

 Slemmet i ventrikelns bakre hälft var mera tunt, 

 lätt aftvättadt och i ringare mängd. Det förekom 



') Tab. I, fig. I c, fig. 3. — 



