II 



mig, som om den främre portionen vore beklädd 

 med ett tunt epithelium. Detta saknades dock 

 med säkerhet i denna sednare delen. 



Af detta förhållande ser man, att magen hos 

 ophidierne ej alltid är sä enkelt bildad som man 

 allmänt antagit, och att den hos denna orm består 

 af 3 regioner. Den främre delen förekommer mig 

 vara på visst sätt analog med foglarnes körtelmage, 

 då den följande, ehuru på långt håll, har någon 

 likhet med muskelmagen hos RofToglar, när man un- 

 dantager, att dessa hafva epithelium. Ungefärligen 

 samma bildning af ventrikel har jag äfven fun- 

 nit hos vår vanliga Snok fColuber Natrix). Främ- 

 re hälften af slemhinnan är hos denna äfvenle- 

 des vackert reticulerad, hvit och mycket tunna- 

 re än den derpå följande delen, hvars slemhinna 

 är mörkare färgad, rödaktig, alldeles utan reticu- 

 lum och bildar höga fållor. Då den förra delen 

 är mycket uttänjelig, så går den sednare straxt 

 sönder, när man sträcker den på tvären. På sam- 

 ma sätt är här äfven en trång pylori del, och den- 

 na är helt och hållet utan nät och fållor. 



Hos Huggormen (Vipera berus) är likaledes 

 en del af ventrikelns slemhinna tjockare och har 

 på inre sidan mörkare färg. 



Tarmkanalen är äfven liksom ventrikeln in- 

 bäddad i cellväfven, med undantag af dess ba- 

 kersta del, som har serös beklädnad och ligger 

 i samma cavitet, som aflings-delarne. Den bildar, 

 såsom hos de fleste ophidier ända till det bakre 

 stycket tätt följande, korta, genom cellväfven 

 sammanvuxna krökningar ^), samt består af en 

 längre men trängre tunntarm och en vidare men 



*) Meckels System d. vergl. Anat. 4«de Theil. Halle 

 1829. P" 3^* 



