19 



Jag kan ej annat än tro, att detta är samma 

 organ, och att det vid närmare undersökningar 

 finnes hos de flesta ormar, kan hända träffas fram- 

 deles äfven en liten mjälte hos Python och Boa ? 



Den constaterade regeln att mjälten hos 

 däggdjuren och foglarne är störst hos dem, som 

 lefva i en fuktig och oren luftkrets, gäller ej för 

 ormarne, som hafva detta organ mindre utveck- 

 ladt än de andra ordningarne i samma class, och 

 erinra om organets fullkomliga saknad hos släg- 

 ten Myxine och Petromyzon bland fiskarne. 



Respirations-or^anenie. 



Larynx bildar ej någon särskilt del af 

 luftstrupen utan hestår, med undantag af tut- 

 brosken (cartilagines arytaenoideas), af ofullstän- 

 diga, hopväxta broskringar, som alldrafrämst 

 helt och hållit sammansmälta i slutranden. Den- 

 na rand är hel, snedt afskuren, ej olik den 

 tillskurna ändan af en skrifpenna; den slutar 

 under till i medellinien med en smal sty- 

 let och ofVantill med ett kort rätvinkligt fram- 

 stående hörn, genom hvilket sjelfva Öppningen, 

 när tutbroslen borttagas, får en hjertformig om- 

 krets. På Öfre sidan af strupändan är en smal 

 långsgående öppning i broskstommen , som är till- 

 sluten af perichondrium och sträcker sig helt nä- 

 ra det nyssnämda hörnet ; på undre sidan är äf- 

 ven en öppning i brosket, hvilken äfven är till- 

 sluten af en tunn membran, och bakom denna 

 ser man några svaga tvärstrimmor, som antyda 

 ringa afdelningar. 



Tutbroskens form och storlek, när båda äro 

 hoplagde , svarar emot strupens främre öppning, 

 så att de hafva tillhopa skapnaden af ett hjert- 

 fortnigt blad , som är långsefter klufvet midt i 

 tu; rima glottidis svarar då mot klyfningen. 



