ten icke går genom finare och finare grenar j, 

 som i ändarne sluta med celluler^ utan den ingår 

 i cellulerne y under det den strömmar förbi och 

 passerar det ena röret efter den andra. 



Hjertat med de större åderstammarne. 



När de större venerne förenas för att ingå 

 i högra atrium, Lilcla de en gemensam canal, 

 som ligger parallelt med hjertats axis, h vilken 

 canal fatt namn af saccus venosus ^). Denna sac- 

 cus venosus är likväl ingen egentlig fortsättning 

 af venernes Linnor, emedan den saknar den ela- 

 stiska fiberhinnan och har i dess ställe liksom 

 sjelfva atrium, en verklig muskelhinna, efter hvil- 

 ken man Bestämmer säckens längd. Längden var 

 här 5 tum, 4 lii^» Säckens öppning till atrium är 

 på undre sidan åt venster; denna öppning är 

 något närmare säckens främre än bakre slut. Till 

 främre ändan af saccus venosus slutar sig en gan- 

 ska kort odeld stam (vena cava anterior) , hvilken 

 3 lin. från sin gräns består af flere stammar, nem- 

 ligen af vena jugularis dextra, vena oesophago- 

 trachealis och azygea anterior. Vid nämde gräns 

 ombytas på en gång muskeltrådarne i saccus ve- 

 nosus till gula, elastiska fibrer i venens tunica 

 fibrosa. I de nyssnämda venernes ingång till den 

 korta gemensamma stammen har hvar och en af 

 dem tvenne betydliga månformiga valvler. Vena 

 Jugularis dextra har de största valvlerne; de äro 

 här vid ändarne sammanvuxna och så stora, att 



^) ScHLEMaj ADatomische Beschreibung des Blutgefast 

 systeras der Schlangen. 



TiEDEMANN uiid Treviranus Uiitersuchungen iiber 

 die Natur des Menschen^ der Thiere und der Phlar- 

 zerij Darmstadt 1827, Bd. 2, pag. io3. 



