34 



tre ganska korta gångar. Således fmnes intet 

 spår till caljces, ännu mindre till pel vis. 



Ureteres hafva, då de äro fyllda, 3i lin. i 

 diameter. De öppna sig på öfre väggen af clo- 

 aken genom en conisk upphöjning, i b vilken bå- 

 da mjnningarne endast äro åtskilde af en tunn 

 skiljevägg. Mjnningare äro något trängre än ure- 

 tererne sjelfva. Njurarnes parencbym är ganska 

 fast, till färgen gråbrunt; urinkärlen äro oinjice- 

 rade, ej så tydliga som bos Vipera och Golui3er 

 natrix. 



jiilcdsächarTie: Bakom analöppniiTLgon lågO 



tvenne aflånga säckar, bvilka afsöndra ett starkt 

 luktande, oljaktigt ämne, liksom bos honan af Co- 

 luber natrix m. fl. H vardera säcken är ungefärli- 

 gen 3 i tum lång, diametern 7 lin. Främre än- 

 dan är störst, rundad och slutar sig i en kort, 

 trång canal, bakom cloaken. Bakre ändan slu- 

 tar sig smalare, något tillspetsad. 



Säckarnes egentliga, eller afsöndrande hinna 

 är tjock, b vit och mycket fast. Den innehåller 

 inga egna körtlar, utan i deras ställe är här 

 på inre sidan en mängd tätt sittande gropar om- 

 gifna af framstående ränder och fållor, som bil- 

 da ett oregelbundet nät. Inre ytan af denna 

 hinna är beklädd vti^å. ett tunt, torrt epithelium, 

 som lätt låter afskala sig, och är på yttre sidan 

 glänsande i likhet med epithelium i analsäckar- 

 ne hos flere däggande djur. Utanpå är den af- 

 söndrande hinnan beklädd med en tät och fast 

 cellväf samt ytterst omgifven af muskeltrådar, 

 h vilka till en del fästa sig på nämde hinna sjelf, 

 liksom ögats muskler på sclerotica. Dessa mu- 

 skeltrådar omge säckarnes bakre ända nästan som 

 en capsel och fortsätta sig ett långt stycke bakåt, 

 för att sluta under huden i främre delen af stjerten. 



