2 Ordförandens hälsningstal. 2. X. 1920. 



Vi gå i dag in i det verksamhetsår, som för Sällskapet 

 blir dess hundrade. Vårt samfund blef till under en tid, 

 då en sjudande sträfvan att utvidga kännedomen om jor- 

 dens djur- och växtformer tryckte sin stämpel på natur- 

 forskningen, då arbetet för skapande af de naturliga syste- 

 men logiskt och historiskt måste utgöra en tyngdpunkt för 

 naturforskningen, under en tid, då växtgeografin bröt fram 

 som ny vetenskap. Snart hundra år hafva sedan dess för- 

 runnit, hundra år af en utveckling, på alla kulturlifvets 

 områden så oanadt snabb, att ingen kunnat därom sia. Nya 

 vetenskaper hafva kämpat sig fram, nya discipliner af de 

 gamla hafva vuxit upp ur dessas sådd. Idéer och riktnin- 

 gar hafva växlat, men forskningens väsen att söka sanning 

 har icke förändrats, blott fördjupats. Den allt längre hunna 

 specialiseringen på alla områden har blott vidgat medve- 

 tandet, att vägen mot vetandets höjder icke går genom den 

 ena eller andra vetenskapen eller disciplinen, denna vare 

 för tiden än så representativ, så lysande och uppburen. 

 Hörnstenar till vetenskapens stora byggnad hämtas från 

 allt målmedvetet, djupttänkt arbete. För vårt Sällskap ställa 

 sig i detta nu uppgifter, lika betydelsefulla som 100 år till- 

 baka i tiden. Det ligger väl i lifvets innersta väsen detta, 

 att det sökt sig uttryck i denna mångfald former, som be- 

 bygga jorden. Utforskandet af dessa former, af deras lif 

 och kamp i naturen kan väl aldrig för naturforskningen 

 blifva föråldradt. Allt naturvetenskapligt arbete bygger ju 

 dock i sista hand på forskning, som i ett eller annat hän- 

 seende utmynnar i den ena eller andra bestämda systema- 

 tiska formen. Och dessa formers väsen! För hvilka per- 

 spektiv af fördjupad uppfattning har icke exempelvis de 

 senaste decenniernas ärftlighetsforskning lyftai slöjan. Ett 

 sällskap pro Fauna et Flora Fennica har i dag sin uppgift 

 som för hundra år sedan, skall med historisk, med logisk 

 rätt det hafva efter hundra år och helt säkert så länge 

 tänkande människor här arbeta. Men arbetssättet skall för- 

 ändras. Specialforskningens egna resultat, samfälldt med 

 andra discipliners framsteg och genombrott, skola blott för- 



