44 M. Brenner, Astragalus cicer L. 4. XII. 1920. 



Medan jag åren 1898 — 1907 som sommargäst var där 

 bosatt, anlade jag vid väggen en mullbänk för prydnads- 

 växter och ditflyttade några i grannskapet växande rosen- 

 buskar, hvilka nu vuxit stora. Äfven några blomster- 

 frön utsåddes, utan att bland de däraf resulterande blom- 

 stren något exemplar af Astragalus skulle hafva uppenbarat 

 sig. Vid min återkomst till stället 10 år senare befann sig 

 hela blomsteranläggningen i ett förvildadt skick, delvis 

 öfvervuxen af Triticum repens, Phleum pratense och hallon- 

 ris, samt närmast den plats där Astragalus nu finnes några 

 stånd af Convallaria majalis. Då, lika litet som höstarna 

 1918 och 1919, observerades de nu anträffade exemplaren, 

 men kunna möjligen då redan, ehuru såsom ännu mindre 

 utvecklade, hafva funnits där, dolda bland gräsen och bus- 

 karna och icke blommande. Nu, under sommaren 1920, 

 sågos dess vackra bladverk och gulhvita blomax på hvar- 

 dera sidan om en af rosenbuskarna sticka fram ur gräset, 

 och på hösten funnos dess stora svarta fröbaljor. I afsikt 

 att upptaga och till annan plats flytta det ena exemplaret 

 sökte jag efter roten, men befanns den krypande och rot- 

 slående stammen fortsätta i jorden under en af grundste- 

 narna under verandaväggen, hvarför jag uppgaf mitt före- 

 hafvande. 



Till frågan om artens hitkomst sällar sig nu spörsmålet 

 huru fröet bragts till sitt läge under stenen. I följd af sin 

 ringa storlek, icke större än knappen på en insektnål, lätt 

 dolda bland andra frön, måste dessa frön mot slutet af 

 decenniet 1908 — 1917 hafva utsatts tillsammans med andra 

 från utlandet importerade frön, sannolikt af en som pryd- 

 nadsväxt i stor mängd på en angränsande, men fristående 

 blomsterrabatt nu växande violettrödblommig form af Cam- 

 panula rapunculoides, och sedan af under stenar boende 

 myror (Camponotus herculeanus eller Formica fusca) släpats 

 till sin nuvarande plats, där de grott. Dolda af det höga 

 gräset och rosenbusken ha de unga plantorna sedan små- 

 ningom utvecklats till sin fulla längd, vidpass 80 cm, och 

 förgrenats samt denna sommar blommat och satt frö. 



