5. II. 1921. tiidén, Tietoja Suomenlinnan kasvistosta. 69 



maassamme. Se on kantalajiensa keskiväliltä eroten E. mon- 

 taniim^ista. pitemmän lehtiruotinsa ja kapeamman lehtikan- 

 tansa nojalla; viimemainittu on kuitenkin leveämpi kuin 

 E. roseum'i\\a; luottikaan ei ole 4-jakoinen. (Määräykseni on 

 tri Lindberg- hyväntahtoisesti vahvistanut.) 



Muista harvinaisuuksista mainittakoon Rumex confertus, 

 joka v. 1919 on maassamme ensi kerran tavattu (S:linnassa 

 joku yks.), Hokus lanatus (1 yks.), Lolium multiflonim (1 yks.), 

 Cannabis sativa (1 yks.), Lychnis alba (yksityisiä yks.), 

 Ägrostemma githago (1 yks.), Cerastium. arvense (2 paik. 

 joitakuita), Papaver somniferum (yksityisiä), Sisymbrium sina- 

 pistrum ja Loeselii (kumpiakin pari yks.), Sinapis arvensis ja 

 var. orientalis (s. t. yksityisiä), S. alba (1 paik. joitakuita), 

 Camelina *macrocarpa (1 yks.), Neslea panniculata (1 yks.), 

 Älyssum calycinum (1 paik. useampia), Änthyllis vulneraria 

 (1 paik. joitakuita), Medicago lupulina ja falcata (kumpiakin 

 2 eri paik. joitakuita), Melilotus officinalis ja albus (kumpia- 

 kin s. t. yksityisiä), Vicia "^angiistifolia (1 yks.), Euphorbia 

 esula (3 paik. joitakuita), Malva rotundifolia (yksityisiä), 

 Echinospermum lappula (yksityisiä), Mentha Ärrhenii (1 paik. 

 useampia), Dracocephaliis thymiflonis (1 paik. joitakuita), 

 Plantago lanceolata (yksityisiä), Galium aparine (päämuoto) 

 (1 paik. joitakuita), Änthemis tinctoria (yksityisiä), Cichorium 

 iniybus (yksityisiä) ja Tragopogon pratensis (s. t. yksityisiä). 



Edellä mainitut kasvit tavataan yksinomaan n. s. Keskus- 

 linnoituksen alueella, johon kuuluu 5 saarta. Näillä onkin 

 tavattu suurin osa mainitsemistani 441 lajista, nimittäin 

 342 lajia, niistä eniten Susisaarelia, nim. n. 270 lajia, sitten 

 Isolla Itä-Mustasaarella n. 225 lajia, Kustaanmiekassa n. 215 

 lajia, Länsi-Mustasaareila n. 160 lajia ja Pienellä Itä-Musta- 

 saarella ainakin 105 lajia. Kasvilajien lukumäärän suuruus 

 eri saarilla näkyy riippuvan paitsi saarien pinta ålan laajuu- 

 desta myös siitä, kuinka suuri osa niistä on jäänyt raivaa- 

 mattomaksi syrjässä ihmisten rakennuksilta, joskin toiselta 

 puolen tåas rakennusten lähellä olevat rikkaläjät lisäävätkin 

 lajilukumäärää. 



Jos otamme mukaan pienen Särkkä-saaren, lisääntyy 



