2. IV. 1921. Moniell. — Korvenkontio. 79 



hvarför äfven den bör komma i åtanke. Ja, jag går så 

 långt, att jag anser, att det vore skäl att i vissa trakter 

 freda till och med den förkättrade dufhökens boträd trots 

 den skada denna art otvifvelaktigt gör, ty äfven af denna 

 fågel torde det finnas olika raser, hvilka icke ännu äro till- 

 räckligt studerade. 



Då jag nu en gång tagit denna fråga till tals, vill jag 

 med detsamma rikta uppmärksamheten på ett annat slag af 

 boträd, som likaledes håller på att försvinna, nämligen så- 

 dana ihåliga träd, i hvilka de större hålbyggarna kunna 

 reda sina nästen. Då sådana träd öfverallt fällas till bränn- 

 ved, börja de hålbyggande fåglarna, främst ugglorna och 

 knipan samt sal- och storskraken bokstafligen blifva utan 

 tak öfver hufvudet och måste därför, med risk att blifva 

 ofredade i allt större utsträckning, taga sin tillflykt till de 

 försåtliga holkarna. Till och med tornsvalan, som i landets 

 norra delar har för vana att till häckplats välja höga, ihå- 

 liga torrfuror, börjar mångenstädes blifva husvill och har 

 därför försvunnit från trakter, där hon tidigare häckat. 



Då det ur vetenskaplig och naturskyddssynpunkt är 

 önskvärdt, att ingen art, icke ens de, som tillfoga männi- 

 skan skada, helt och hållet utrotas, och sålunda alla åtgär- 

 der, som kunna bidraga att minska faran för de hotade 

 arternas totala försvinnande, böra vidtagas, får jag vördsam- 

 mast föreslå, att Sällskapet ville vända sig till Forststyrel- 

 sen med en hemställan att åtgärder måtte vidtagas för 

 skyddande af sådana träd, lefvande och döda, som utgöra 

 boplatser för roffåglar, samt sådana ihåliga träd, som lämpa 

 sig för de större hålbyggande fåglarna. 



Förslaget hänsköts till Bestyreisen för vidare åtgärd. 



Maisteri V. A. Korvenkontio esitti lehtori Viljo 

 Hornborg'in isänsä leht. K. H. HornborgMn muistiin- 

 panoista tapaamansa merkinnän Siperialaisen maa-oravan 

 (Eutamias asiaticus Gm.) löytämisestä Fielaveden pitäjästä 

 pohjois-Savossa v. 1878. Tämä muistiinpano liittyen Taalain- 

 maalla Ruotsissa 1700-luvulla tehtyyn löytöön ja erääseen 



