82 Saalas. — Häyrén. 2. IV. 1921. 



kuin ylimalkaan kaikissa lajimääräyksissä — mutta niitä on 

 verraten helppo kontrolloida, koska yksilöt yleensä övat 

 tallella. — Totta on, etta Wasastjerna on tehnyt joukon 

 erittäin mielenkiintoisia löytöjä ja etta hanen kokoomiensa 

 hyönteisten joukossa on useita lajeja, joita ei myöhemmin 

 ole muualla Suomessa tavattu. Mutta tällaisia löytöjähän 

 tekee miltei jokainen entomologi; ja meidänkin seurassamme 

 näytetään yhtenään „erittäin mielenkiintoisia hyönteisiä, jotka 

 aikaisemmin övat tavatut vain Keski-Euroopassa" tai „vain 

 Siperiassa" j. n. e. Voivatpa jotkut näistä sittemmin näyt- 

 täytyä olevansa verraten yleisiä maassamme, vaikka ne 

 övat jääneet huomaamatta joko oudon elintapansa vuoksi 

 tai joistain muista syistä; mutta kun kerran on päästy 

 perille niiden esiintymisen laadusta, on niitä voitu löytää 

 miltei miten paljon tahansa. Ja niinpä ovatkin monet 

 Wasastjernan „oudoistahyönteisistä" löydetyt jälleen myöhäi- 

 sempinäkin aikoina, jos kohta eivät vielä kaikki. Mutta mei- 

 dän tulee sitäpaitsi muistaa, etta hyönteisfauna vuosikym- 

 menien vieriessä jossain määrin voi muuttuakin. Jos meidän 

 polvemme nyt aivan löyhillä perusteilla rupeaa epäilemään 

 siksi luotettavan tutkijan kuin Wasastjernan tiedonantoja, 

 silloin voi seuraava sukupolvi aivan yhtä hyvällä syyllä 

 puolestansa ruveta epäilemään meidän tiedonantojamme 

 j. n. e., ja silloin menee suuri määrä huolella tehtyjä ha- 

 vaintoja ja ahkeran tj^ön tuloksia tavallansa hukkaan. 



Doktor Ernst Häyrén lämnade följande Meddelan- 

 den om vegetationsfärgningar. 



I Finland ha hittills publicerats rätt få uppgifter om 

 vegetationsfärgningar, varför följande iakttagelser, ehuru 

 gjorda mer tillfälligtvis, torde förtjäna att offentliggöras. 



1. Den 21 augusti 1913 på f. m. föll på Tvärminne 

 zoologiska station ett ovanligt stritt slagregn. Med ens 

 uppkommo talrika rännilar, som förde vatten, grumligt av 

 uppslammade jordpartiklar m. m., ned till saltsjön. För- 

 oreningen gjorde sig i högre grad gällande i en grund vik 

 S om stationen (SW om Kohagen), och efter regnet, som 



