7. V. 1921. Eklund, Carex canescens L. X C stellulata Good. 9^ 



omgives av en Ijusbrun bård, vilken småningom övergår 

 och förtonar i den vita ytterranden; fjällen av fruktgöm- 

 menas längd eller obetydligt kortare (vilket synbarligen har 

 sin orsak i de dåligt utbildade, hopskrumpna fruktgömmena); 

 dessa sistnämnda lika dem hos C. stellulata Good., men på 

 grund av steriliteten m. mindre, c. 2X1 mm, triangulärt 

 äggformiga, olikformigt utbildade, gröna, avsmalnande i ett 

 ± kort spröt. 



C. stellulata Good. Strån styva, 3-kantiga, rent gröna, 

 15 — 45 cm, glatta, upptill vanligen något sträva, nedom 

 mitten bladiga; rosettblad rännformiga, gröna, kortare än 

 strået, 12 — 20 cm X 2 mm, i spetsen 3-kantiga; småax 3 — 5, 

 n. klotrunda, 6 — 9 mm i diameter, de övre nående var- 

 andra, det nedersta 6 — 12 mm avlägsnat och försett med 

 ett borstlikt hylsblad (m. sällan bladlikt, 4—5 cm långt), de 

 övre utan sådant; $-fjäll bruna med grönt mittfält, hälften 

 kortare än fruktgömmena; dessa plankonvexa, triangulärt 

 äggformiga, 3 — 4 mm långa, svagt nerviga, gröna (eller 

 slutligen skiftande i brunt), tvärt hopdragna till ett tydligt 

 2-tandat, 1 — l.s mm långt, plattat spröt. 



Som av beskrivningen framgår, är hybriden till sina 

 karaktärer tämligen intermediär. I växande tillstånd är den 

 till habitus mest lik en m. storväxt C. stellulata på ett så 

 tidigt stadium, att fruktgömmena ej äro utspärrade, men 

 avviker genast genom bladfärgen och de långsträckta, tomma 

 och därför lätt hoptryckbara småaxen. 



Bastarden växer nära öns södra strand å mycket sank 

 mark, bevattnad av källsprång och starkt beskuggad av täta 

 bestånd av Älnus glutinosa, som uppträda i grupper på tuv- 

 bildningar, mellan vilka synnerligen vattensjuka, lägre par- 

 tier sträcka sig. Här frodas talrika, stora och kraftiga tuvor 

 av hybriden (sommaren 1921 dock till största delen avbetad 

 av boskap), växande bland stamarterna, av vilka C. stellulata 

 finnes rikligt, C. canescens åter särdeles sparsamt. Vegeta- 

 tionen å dessa sänka partier representeras av följande 19 

 arter: 



