13. V. 1921. Puheenjohtajan vuosikertomus. 129 



ja siellä oli hänellä monta hyvää ystävää, joista erikoisesti 

 mykologi koulunapulainen Tycho Vestergren oli hänelle 

 läheinen. Sikäläiselle Kunink. Kirjastolle lahjoitti hän ar- 

 vokkaan, mustalaiskirjallisuutta käsittävän kirjastonsa sekä 

 siihen liittyvän kokoelman valokuvia y. m. 



Kasvitieteellisiä tutkimuksiaan Th. ei jatkanut, mutta 

 v:n 1919 alussa hän hämmästytti minua lähettämällä laajan 

 mykologisen käsikirjoituksen. 1890-luvun alussa tekemänsä 

 monipuoliset havainnot oli hän siinä yhdistänyt arvokkaaksi 

 tutkielmaksi. Se julaistiin Suomen Tiedeseuran „Bidrag"- 

 sarjassa nimellä „Studier öfver basidsvampfloran i sydöstra 

 Finland", 140 siv., ja ilmestyi tämän vuoden alussa. Sen 

 ensimmäinen osa on täydellisin basidiosienten luettelo, mikä 

 mistään maamme osasta on olemassa; ainoastaan Karstenin 

 tiedonannot Mustialasta muodostavat yhteensä laajemman 

 kokonaisuuden. Toisessa osassa tekijä esittää, selvästikin 

 Norrlinin ja Hultin vaikutuksesta johtuen, sienikasvistoa eri 

 paikanlaaduilla, kiinnittäen huomiota sen vuodenajoista riip- 

 puviin vaihteluihin. Sellaista kuvausta ei ennen ole tehty. 

 Se kehoittaa jatkamaan samaan suuntaan. Lopuksi esitetään 

 useita ekologisia havaintoja sienien riippuvaisuudesta valosta, 

 lämmöstä, kosteudesta y. m., niiden kasvutavasta, leviämi- 

 sestä, iästä j. n. e., havaintoja, joita tosin ei ole tehty määrätyn 

 ohjelman mukaan, mutta jotka sisältävät lukuisia mielenkiin- 

 toisia tietoja näiden merkillisten organismien tuntemiseksi. 



Thesleffin terveys ei milloinkaan ollut voimakas. Yllä- 

 mainittua teosta painatettaessa sattui huolestuttavia oireita. 

 Ne uusiintuivat ja joulukuun 17 p:nä 1920 hän kuoli Tuk- 

 holmassa, halvauksen kohdattua häntä muutamia päiviä ai- 

 kaisemmin. Hänellä oli kuitenkin ollut ilo itse saada lukea 

 teoksensa viimeisen korrehtuurin. 



Thesleffin vaikutus Seuramme toimintaan ei ollut niin 

 suuri, kuin olisi voinut odottaa. Hanen olemuksensa oli 

 liiaksi sukua mustalaisten levottomalle luonteelle, voidak- 

 seen tarpeeksi keskittyä. Mutta hanen elämäntyönsä on 

 kyllin suuriarvoinen antaakseen hänelle arvossapidetyn ase- 

 man maamme harvojen mykologien joukossa." 



9 



