13. V. 1921. Eklund, Vegetationen ä Vidskär o. Jurmo( Ab, Korpo). 179 



mycket grund vik, den s. k. „hamnen", som dock ej gör 

 skäl för sitt namn, i det endast särdeles grundgående far- 

 koster där kunna erhålla skydd. Hela ön uppfylles av berg, 

 vilka ställvis åtskiljas av dälder och lägre partier, där Älniis 

 glutinosa, Betula odorata, Popiilas tremula och Sorbus Äucii- 

 paria bilda täta, skuggiga dungar med mer eller mindre 

 fuktig mark. Pruniis padiis, Salix caprea och Rhamnus 

 Frangula (ymnig) växa insprängda bland de fyra förstnämnda 

 trädslagen. Markvegetationen i dessa lundartade områden 

 är växlande, beroende på jordens olika grad av fukt. I öns 

 mitt utbreder sig den största lundmarken, som når till 

 „hamnens" innersta del. Närmast stranden är jordmånen 

 här mycket våt; vegetationen företrädes av Äira caespitosa, 

 Agrostis canina, Carex canescens, C. sfellalata, C. Goode- 

 noughii, C. panicea, Comarum palustre, Eriophomm angusti- 

 foliiim, E. vaginatiim, Galium palustre, G. uliginosum, Mie- 

 rochloe odorata, Lycopus europaeus, Lysimachia vulgaris, 

 L thyrsiflora, Peucedanum palustre, Spiraea Ulmaria, Vacci- 

 nium uliginosum, Viola palustris etc. Å något mindre fuktiga 

 lokaler tillkomma bl. a. Äspidium '■dilatatum, Carex leporina, 

 C. pallescens, Geum rivale, Orchis maculatus och Rumex 

 acetosa. De egentliga lundväxterna uppträda på ställen, där 

 marken ej besitter en fullt så hög fuktighetsgrad. Här an- 

 tecknades bl. a. Änthriscus silvestris, Carex pallescens, Con- 

 vallaria polygonatum, C. majalis (ställvis täckande), Lathyrus 

 pratensis, Luzula pilosa, L. multiflora, Majanthemum bifolium, 

 Melica nutans, Moehringia trineruia (sparsam). Paris quadri- 

 folia, Platanthera bifolia, Poa nemoralis, Rammculus acer, 

 R. auricomus, Rhinanthus maior, Rh. minor, Rumex acetosa, 

 Trientalis europaea, Veronica chamaedrys och Viola canina. 

 Buskarna ha få representanter. Juniperus communis före- 

 kommer rätt talrikt, medan Ribes alpinum och Rosa canina 

 äro tämligen sparsamma. Mycket sällsynta på Vidskär äro 

 R. glauca och R. coriifolia^ av vilken sistnämnda endast ett 



å fin sand i öns sydöstra del. Ett misstag föreligger, vilket här rät- 

 tas. Crambe-lokalen utgöres av en ± småstenig strandvall. 



