13. V. 1921. Eklund, Vegetationen ä Vidskär o. Jurmo(Ab, Korpo). 185 



åter dyka ned och kröka sig mot WNW, markerande sin 

 tillvaro genom flere låga övervattensbankar, som sträcka sig 

 mellan Utö och Bokull och även uppträda i rad i Kökars 

 östra skärgård (Storrevet, Sandtuvor, Sandskär,' Öland). 

 Strax norr om Öland (Kökar) kan denna undervattensrygg 

 ej mera spåras (om man ej vill anse Sandskär i Sottunga 

 skärgård som dess nordligaste utpost). 



Jurmo-landets högsta del bildas av en åskam, vars 

 sträckning är NE — SW. Denna kam stupar rätt brant ned 

 mot fläckan invid byn, men utbreder sig i SW och i E till 

 en jämn, trädlös sandhed med svag lutning mot stränderna. 

 Dessa sistnämda bestå mestadels av idel runda stenar, som 

 bilda otydliga terrasser, vilka småningom höja sig inåt land. 

 Rullstensbrämen nå ofta ett par hundra meters bredd och 

 erbjuda ögat en egendomlig anblick genom sin sterila tröst- 

 löshet och sin amfiteatraliska daning, som bäst framträder 

 längs bukternas långa båglinjer. Mot NE och SW utsänder 

 Jurmo långa, smala uddar, vilka äro uppbyggda uteslutande 

 av sten och grus och hysa en ytterligt fattig vegetation. 

 Blott några bestånd Rubas idaeus och här och där Äira 

 flexuosa (samt Galium verum, ställvis även Linaria vulgaris) 

 uppträda på dessa utlöpares ryggar, och närmare stranden 

 ses spridda tuvor av Äira bottnica och Elymus arenarius 

 samt (där någon hop uppkastad tång finnes) årsplantor av 

 Crambe maritima, som på Jurmos stränder ej kan nå högre 

 ålder på grund av att får och nötkreatur fritt beta över 

 hela ön. Ställvis anträffas bland stenar nära vattenbrynet 

 Myosotis läxa. Sandstränder finnas blott i öns östra del. 

 Sydkusten är ställvis stenig, ställvis låg och sank. 



I öns sydliga del utbreder sig ett jämförelsevis vid- 

 sträckt skogsbestånd, där Almis glutinosa, Betula odorata 

 och Sorbus Aucuparia äro de allena rådande trädslagen. 

 Barrträden representeras av två tallar, av vilka den ena 

 (den mindre) växer invid flyet (se nedan!) tillsammans med 

 Alnus glutinosa, den andra åter (ett stort träd) ensam vid 

 ostkusten, där den i decennier lyckats motstå höststormarna. 



Flyet — »träsket" kalla jurmoborna det — utgöres av 



