13. V. 1921. Eklund, Vegetationen å Vidskär o. Jurmo (Ab, Korpo). 187 



Åvena pubescens 

 Briza media 

 Campanula rotundi- 



folia 

 Cordamine *multicaulis 

 Carex mur kota 

 Carex pallescens 

 Cerastium vulgäre 

 C. semidecandrum 

 Dianthus deltoides 



Draba verna 

 Festuca o vi na 

 Fragaria vesca 

 Galium boreale 

 G. verum 



Luzula campestris 

 Myosotis hispida 

 Potentilla argentea 

 Rubus saxatilis 

 Rumex acetosa 



R. acetosella 

 Stellaria graminea 

 Trifolium pratense 

 T. medium (sällsynt) 

 Triodia decumbens 

 Veronica officiiialis 

 V. chamaedrys 

 V. verna 

 Vicia cracca 



Nära en av gårdarna (Södergrannas) växa några få 

 bestånd Artemisia absinthium (ursprungligen odlad) samt 

 Festuca elatior jämte v. pseiidololiacea. Å ett torrt ställe 

 (invid en bergknall) i närheten av samma gård växer Gera- 

 niiim pusillum tillsammans med Spergularia rubra. Bägge 

 arterna förekomma mycket sparsamt och äro troligen in- 

 komlingar. 



Jurmos stora sandhed är klädd av en enformig och 

 artfattig vegetation. Till marken tryckt och mattlikt utbredd 

 Jiiniperus commimis v. nana växer i mängd bland de ris- 

 artade hed växterna: Calliina vulgaris, Empetrum nigrum och 

 Vaccinium vitis idaea, varjämte V. myrtillus är rätt ymnigt 

 insprängd bland dessa. Där lösa sanden träder i dagen 

 trives Festuca ovina jämte Draba verna. Bland mossor fal- 

 ler Dicranum scopariuni (ofta kring stenar på heden) i 

 ögonen; denna likasom flertalet övriga mossor har godhets- 

 fullt bestämts av dr V. F. Brotherus. Även Calama- 

 grostis epigeios uppträder ymnigt i de delar av heden, vilka 

 övergå i skogsområdet, där detta gräs rikligt förekommer 

 tillsammans med C. purpurea, som dock är sällsynt. 



I skogens torrare avsnitt är vegetationen ganska karg, 

 emedan Juniperus communis här växer ytterst frodigt och 

 kväver så gott som all v-äxtlighet på marken. Ormbunkar 

 (Äspidium '■euspinulosum, Ä. filix mas, Pteris aquilina) före- 

 komma ställvis rikligt. En rätt stor yta i en Juniperus- 

 fattig del av skogen intogs av allenarådande, frodig Pteris, 

 \ som mätte 150—170 cm i höjd. Marken under det tak orm- 

 bunksbladen bildade kläddes av Lycopodium annotinum. 



