Doplňky k známostem o čoskýcli slimácícli. 5 



Sliz liřbctiií j(í žlutý íiž oranžový (u iriladýcli kusů nokdy žlutoČoi- 

 vený), sliz nožní čirý, nikdy pííliň zalioustlý íi li^pkavý. Noha ze spodu 

 úplnÍ! bílá. — Skulptura rAividitcho tóla j(í dosti lirubá: jednotliví^ 

 vrásky jsou ploché bez kýlu a přesahují obyčejné 1 mm délky a do- 

 sahují po stranách téla, tésné za štítem a na konci (před žlázou 

 ocasní) délky .'> až 4 wm při stejnoinérné ňířce skoro 1 mm\ uprostřed 

 délky mezi štítem a žlázou ocasní jsou luř^y ncjkratSí a iKíjhustéji 

 skupeny. U kusu nevyrostlýcli nacházíme již ru-^^y značné veliké, ale 

 jen velmi mělkými rýhami oddélené a velmi nízké. Štít jeví jenmé 

 {.^ranulace a není vrásčitý. Tykadla jsou i)omérné krátká, tlustá, se 

 zřetídnými rudami, barvy linédé nebo ňedohnédé, nikdy čisté černé 



Souhiii téchto vlastností v(dikosti, tvaru, barvy a skuli)tury téla, 

 naprosto konstantních, dovoluje vždy, již i)0 zevnéjsku, druh tento bez- 

 pečné poznati. Žije ve všech ])olohách, ncjhojnéji v mechu jcddična- 

 tých lesů, ale neschází ani v lupenatýcli lesích a hájích, l)a setkáváme 

 se s ním často i na zahradách. 



Velmi ostře jest cliarakterisován Arion subluscus anatomicky; 

 v této práci přihlížíme ovsem jen k organům pohlavním jakožto spe- 

 cificky nejsi)oleldivéjším. Rozhodné spolehlivé kriterium pro všechny 

 druhy této skupiny poskytuje pak kopulační oddíl volného oviduktu. 

 Tento odstavec je velmi význačné charakterisován svým kUkatým ]»iů- 

 během : ztenčený volný ovidukt odstupuje v úhlu (u mláďat velmi 

 ostrém) od spojeného ovispermatoduktu a přechází po krfitkém průbéliu 

 v náhle sesílený kopulační odstavec velmi ostrým líldem, ku jehož 

 vrcholu se upíná retraktoi; při tomto velmi nápadném úhlu (viz tab. 

 fig. 6., 7.), je skoro vždy umísténa kulatá hlavička receptakula, na niž 

 přechází kratičký proužek svalový od retraktoru. Kopulační odstavec 

 oviduktu ubírá se dále jen velmi jíínniě zvlnéným průbéhem a vstu- 

 puješ do atria po novém ohybu, krátkém ovšem, takže má celý volný 

 ovidukt asi podobu lomené závorky J nebo ']. S ním vúsťuje do atria 

 kuželovité rozšířený konec tenkého stvolu receptakula a tésné za tím 

 otvírá se tamže (^piphallus; vas deferens je toidíé a pomérné dosti 

 dlouhé; atrium ol)j(ímné a prostranné o stěnách silných, žlázami hojně 

 prostoupených, barvy křídové bílé, u mláďat velmi dlouhé a z pravá 

 i z předu kopulačním oviduktem obklopené (fig. 7.). Lze tedy již 

 u kusů velmi ndudých také anatomicky druh tento přesné dokázati, 

 neboť podobnými poměry vyznačuje se toliko subfuscus. Mláďata ne- 

 mají ještě čárek na okraji nožním. 



Podaným popisem pokusil jsem se o definici a differenciální dia- 

 gnosu druhu Arion subluscus i zbývá nyní jen zmínka o jeho podrob- 



