Doplňky k známostem o českých slimácích. 3 



se rodí již červeně zbarvena. (3) f. Swammerdamii Kal. (rr niarginatus 

 autt.). Octnou-li se zmíněné tyto kusy červené znenáhla v temperatuře 

 nižší a nižší, stávají se temně rudými, až posléze zlinědnou, někdy 

 nabývají dokonce barvy černě sepiové; ztemnění toto způsobeno utvo- 

 řením se zrnitého černého pigmentu v kůži, jenž vyvolává s červeným 

 slizem dojem hnědé barvy; obruba nohy při tom zůstává světle čer- 

 venou. Lateralní pole nohy jsou temně pigmentována. Toto vybarvení 

 je u nás nejčastější, y)/. Aldrovandií Kalen. (=: ater M. — T. non L. =: 

 maurus Hekl.) Veškeren dorsolateralní integument, obruba nohy i la- 

 teralní její pole ebenově černý (od pigmentu v kůži v mohutné vrstvě 

 uloženého), sliz řídký, čirý. Tuto nejvzácnější krásnou formu znám 

 jen od Karlových Varů (odkudž ji udává už Bobttger (6.), z okolí 

 Čerčan (leg. VI. Dvořák) a od České Kamenice (zásoby musejní); 

 vždy po jediném exempláři. Pozoruhodnou náhodou (snad?) mají tyto 

 kusy, jakož i všechny ostatní, jež mám z nalezišť mimočeských (2 do- 

 spělé z Mnichova, 1 mladý z Plonu) svalstvo integumentu (mimo nohu) 

 redukováno na tenkou vrstvu i jeví velmi zajímavé poměry histolo- 

 gické, jež souvisí nejspíše se vzrůstem této vrstvy (zvláštní dedifté- 

 renciace staré a tvoření se nové tkáně svalové, o čemž na jiném místě 

 pojednám). Upozorňuji zde na tuto velmi význačnou odrůdu s upřímným 

 přáním, aby při sbírání slimáků na různých místech nebyla, pokud 

 možno, přehlížena i podotýkám, že bych byl za každý i mladý kus 

 velmi povděčen. — Tolik poznámek systematických o tomto druhu 

 zde prozatím postačí. 



Z morfologie této specie, ode dávna již anatomicky prostudované, 

 mohu připojiti na tomto místě jedinou tuto poznámku. Ten oddíl vý- 

 vodů pohlavních, jenž obsahuje ligulu (široká Jcopidačnt papilla vy- 

 vinutá v nejspodnějším oddílu oviduktu), je přímým pokračováním 

 volné partie ovidiiktu i je tak náhle rozšířena (prořeže ona uvedená 

 ligula jest orgán velmi objemný), že vývody receptacula jakož i epi- 

 phallus (Patronenstrecke) nemohou vedle ní do atria ústiti, nýbrž im- 

 plantují se přímo již do stěny této rozšířeniny. Proto však nepřestává 

 celý útvar býti oviduktem a naprosto nelze mu přikládati názvu „ho- 

 řeního atria" a považovati dokonce za věc s tímto úplně stejnocennou, 

 jak to po příkladě Simrothově (37.) všichni další autoři opakují. 

 Atrium genitale je u Stylommatophor (kde je vůbec zřetelně vyvinuto) 

 epiblastická vchlípka proti vývodům genitálií (původu mesoblastického) 

 namířená, tedy úplně analogická stomatodaeu, i nemůže se tudíž, jako 

 toto ku př. rovněž ne, opětovati ve dvou serialně za sebou jdoucích 

 odstavcích; naproti tomu jest ona rozšířenina oviduktu jeho přímým 



