2 XXX. J. F. Babor: 



neiixi Hagenm. z Krasu). V subgenera v pravém slova smyslu náš 



rod Arion Fér. rozdělovati nelze, ale ustálily se celkem čtyři skupiny | 



(„Formenkreise") dosti přirozené, jichž jsem se též přidržel. J 



I. Arion empirieoriiin Fér. 1819. | 



Největší tento druh rozšířen je u nás všeobecně, jen na nejvýš- ] 



ších horských polohách dosud sbírán nebyl. Zbarvením svým je dosti 1 



proménliv, při tom však anatomicky tak konformní, že jednotlivá tato j 



vybarvení ceny stálých variet nemají. Protože se však některé typy ' 



zbarvení dosti určitě opakují a v literatuře pod určitými jmény bývají i 

 uváděny, připojuji zde přehled barevných odrůd z Cech dosud zná- 

 mých, a) f. ruhpi- M. — T. (rufus autt.). Celý dorsolateralní integument 



jakož i obruba nohy je barvy cihlově červené ; lateralní pole nohy \ 



slabě šedě pigmentována. Červeii této odrůdy je způsobena amorfním \ 



slizem na povrch těla z integumentalních žláz vyloučeným, nikoli i 



zrnitým pigmentem v tkáni kožní uloženým : lze tedy tuto barvu snadno ; 



smýti i u kusů živých (zprvu ji ovšem živočich velmi záhy obnoví ! 



po smytí, což se několikráte může opakovati, než se nám podaří , 



zvíře v sekretorické činnosti umdlíti a sliz vyčerpati), načež shle- j 



dáváme kůži bezbarvou: u kusů v líhu chovaných rovněž tento | 



sliz se spláchne a zvíře nabývá šedobílého zabarvení, jenom čer- ; 



vená obruba nohy je trvalejší. Jak známo z práce Simrotuovy o ko- ■ 



loritu slimáků (37.), je tento erythrismus následkem vyšší temperatury ■ 



a shledáváme se tudíž s tímto zbarvením u kusů, jež se za teplejšího \ 

 počasí vylíhly (mláďata jsou u nás, jak známo, vždy citrónově žlutá) 



a na to až k svému vybarvení žily v pěkné pohodě; proto nejsou zá- I 

 visly rudé kusy tohoto druhu přímo na lokalitě, nýbrž na poměrech 



klimatu právě panujícího. Stupňuje-li se teplota ještě dále vytrvale, ' 

 mohou se kusy červené státi oranžovými, až sírově žlutými (t. zv. 



flavescens Fér., Schranchii Kalen., luteus Razoum., siiccinetis M. — T.), ] 



načež zase (tytéž exempláře) zčervenají, nastane-li počasí chladnější, j 



Poměry tyto jsem mohl s velmi přesvědčivou jistotou sledovati ne- j 



jednou v červenci a srpnu na Žalejích u Nového Strašecí, a podaří ' 



se podobné zbarvení vyvolati i doma experimentálně. Tamže našel \ 



jsem jednou kus se slizem úplně bílým (t. zv. albus Fér. non Mull.) ; ] 

 pan prof. dr. Fric mi sdělil rovněž jedno podobné pozorování, více 

 případů z Čech bohužel neznám, tak že při vzácnosti tohoto nálezu 

 nedovedu posouditi, jakými as příčinami je tato bělosť (není to ovšem 

 nijak albinismus, t. j. nedostatek pigmentu) způsobena; ve Spa- 

 nělích žije odrůda konstantně bílá (var. Bocayei Simr.), jejíž mládata 



