o rostlinstvu vrstev chlomeckých. n 



Velenovský praví 1. c, IV. díl str. 13., že list, tamtéž jím vy- 

 ol)razený, jest jisté specificky rozdílný od listů Q. westfalica, jak zu- 

 batost a zejména nervatura dosvědčuje. 



Quercus westfalica Hos. et v. d. Mk. 

 Kieslingsivalde. — Nejobyčejnější druh rostlin. 



Velenovský: „Die FI, d. biihm. Kreideform." II., tab. II. fig. 

 20., 23. pg. 17. — IV. tab. VII. fi^i. 7., 12., 13. pg. 13. 



Goeppert: „Zuř Fl. d. Quaders. in Schles." Nova Acta XIX. 

 1841. Tab. LI. fig. 4. list uvedený pod jménem Phyllites acuminatus 

 Goepp. mohl by sem patřiti, není-li to nějaká Lauracea? 



Langu, et Grund. : tab. VI. obr. 18. — 20. 



Jak dalece listy, vyobrazené Velenovským, dají se s druhem 

 westfalským v jedno srovnati, ukáže budoucnost. Museum král. če- 

 ského chová z Kieslingswalde celou řadu podobných otiskův, ale cel- 

 kem měnlivého tvaru, ačkoliv přece většina jich vyznamenává se ve- 

 lice mělkou až skoro úplně se ztrácející zubatostí oproti většině 

 dosti dobře a hojně ozubených listů díla Hosiova a v. d. Marckova. 



Jeden jako druhý typ listů byl zajisté velice měnlivý a nedá se 

 upříti, že leckteré kusy westfalské našim silně se přibližují, ačkoliv 

 právě kusy vyobrazené Velenovským formou svou listům westfalským 

 nejsou nejbližšími. Velenovský praví 1. c. II. díl, pg. 17. : „leh 

 zweifle nicht, dass die beiden Bliltter zu derselben Art gehoren, be- 

 sonders auch aus dem Grunde, weil sie in Westfalen, sowie auch in 

 Schlesien in denselben Schichten auftreten." 



Quercus Velenovský! m. 



Obr. 7., 8., 9. 



Kieslingstvulde. — Pořídku. 



Hlavní nerv listu podlouhle vejčitého až kopinatého jest silný, 

 ku špici jen pozvolna se oužící. Druhořadé nervy, dosti silné, jsou 

 ostře do kamene vyryty, vystupují asi v úhlu 45" v oblouku a poně- 

 kud křivolace do špičky nízkých a dosti oddálených zubů. Nervy 

 třetiřadé jsou také velmi jadrné a poněkud křivolaké jako u Cred- 

 nerií bývá. Čepel byla patrně poněkud protáhlá, dole do řapíka trochu 

 klínovitě sbíhavá. ílaiiík silný asi 2 cm dlouhý. 



Jeden z našich listů, obr. 7., ui)oniíná na něktei'é Ci-ednerie po- 

 psané Velenovským jako Credneria superstrs Vel. z České Lípy 1. c. 

 I. díl. Tab. II. f. 8., 9., avšak tato má uhlazenější nervaturu odpoví- 



