o rostlinstvu vrstev chlomeckýcli. 9 



Z fossilních toho rodu nejbližšími jsou třetihorní Smilax haerin- 

 yiana Ung.-Sylloge plant. III. díl tab. XX. f. 2. a S. grandifolia Uug. — 



Není pochybnosti, že jest to list Smilaxu, který připojuje se 

 pěkně k listům tíetihorním. 



ScHiMPER-ScHENK praví vc Zlttcl : „Handb. d. Palaeontologie" pg. 

 829. „Nichtmit Unrecht kann man sagen, dass die beiden jetzt noch 

 in Europa vorhandenen Smilax-Arten, S. aspera und S. mauritanica, 

 Reste der Tertiaerflora sind." V našem listu měli bychom tedy podobný, 

 prastarý typ již také v našem svrchním útvaru křídovém přicházející. 



Myricaceae. 



Myrica acutiloha Brongn. 

 Obr. 21. 



Česká Lípa. — Yelmi zřídka. 



Nalezl jsem jen vyobrazený kus peřenosečného listu. Úkrojky 

 jsou formou a délkou k své šířce nejpodobnější k M. acutiloba Brongn. 

 jsouce také až ku zpodu volné. Nejzpodnější, levý iikrojek jest celý, 

 z něho můžeme také příbuznost rostliny lépe vystihnouti. Nervatura 

 upomíná silně na M. asplenifolia Rich., ačkoliv jest poněkud se- 

 třena. 



Myrica oenigensis Heer (A. Br. sp.) je rostlině naší také dosti 

 podobna, avšak má protáhlejší úkrojky, jež jsou ku zpodu srostlé a 

 více ku předu namířeny; srov. Heer, F1. tert, Helvetiae II., pg. 33., 

 tab. LXX., f. 1.— 4. 



Nemaje více materiálu po ruce, vřaďuji tento otisk do rodu 

 Myrica. Má-li nějaké vztahy ku Protaceím, v naší křídě objeveným, 

 ukáže budoucnost, ačkoliv dle celého vzezření úlomku zdá se mi býti 

 příl)uznost jeho ku Myrica acutiloba za pravdě nejpodobnější. 



Betuiaceae. 

 Alniis Kefersteinii Ung. 



Obr. 10. 



Kieslingsivalde. — Velmi zřídka. 



Listy vejčité až okrouhle vejčité, pilovitě zubaté, s hlavním 

 nervem nápadně silným, nervy postianními dosti řídkými, v úhlu tu- 

 pějším as 50" poněkud obloukovitě vybíhajícími. Tento list, který 

 nemá podobného v sbírce Kieslingswaldské, v museu českém chované, 



