o rostlinstvu •vrstev chlomeckých. 3 



ležitostně, že určování takých otisků rostlinných jen dle listů a ner- 

 vatury jest velice pochybné neb alespoň velice neurčité. Nechci upí- 

 rati, že phytopalaeontolog sám, čím déle prací podobnou se obírá, 

 poznává nejistotu nebo nedokonalost takového určování rostlin, avšak 

 proto doufám, nesmíme spracování podobných otisků, provedla-li se 

 práce opravdu opatrné a svědomité, hned předem odsuzovati, sice 

 bychom celé snažení palaeophytologů musili považovati za velice ne- 

 určité ano z vetší části za úplně bezcenné a takým přece není. Kaž- 

 dému takovému soudci jest třeba uvědomiti si řádně cíl phytopalae- 

 ontologie vůbec. Botanik, jenž jedině právem ujímá se tohoto odvětví 

 vědy přírodní, pracuje nejen pro botanika, nýbrž i pro palaeontologa 

 resp. geologa a jest tedy oprávněn, pokud nespouští se svědomitého 

 a pečlivého výběru, aby pojednal i o takých zbytcích rostlinných, 

 které snad v tu chvíli nedají se zcela přesně určiti nebo v syátemu 

 stávajícím skoro na jisto zařaditi, ale již jsou přece tak charakteri- 

 stické, že se zvlášť popsati dají, neboť zde sleduje se cíl více palae- 

 ontologický než čistě botanický a zajištění i ztlumočení takých otisků, 

 ovšem co možná řádným popisem a zároveň i co nejurčitějším jich 

 vyobrazením provedené, pro ten aneb onen útvar, vrstvu nebo vý- 

 značné naleziště, nabývá pro palaeontologa trvalé ceny, poskytujíc 

 mu zatímní srovnávací a jak jsem pravil, při svědomité práci phyto- 

 palaeontologově i cenný materiál pro studia palaeontologická vůbec. 

 V druhé řadě ovšem musí phytopalaeontolog sledovati přísně cíl bo- 

 tanický, pátraje svědomitě po tom, jak dalece může ten aneb onen 

 zbytek rostlinný přivésti v soulad s rostlinstvem recentním. Cíl tento 

 jest ovšem velice nesnadný, poněvadž phytopalaeontolog pracuje s ma- 

 teriálem většinou velice rugosním a výsledky práce bývají tedy také 

 dosti kusé, avšak nejsou zhola zbytečné, poněvadž jediné pilným sná- 

 šením a srovnáváním materiálu částečného, může se později přijíti 

 ku výsledkům určitějším, o čem nám ku př. takořka úplně cizí flora 

 kamenouhelná podává neklamných důkazů. Fossilní ílora mladší zdá 

 se býti právě tím těžší k pochopení, poněvadž zabíhá již příliš do 

 rostlinstva recentního, tedy nám úplně přístupného a proto zdá se býti 

 práce palaeopliytologova v této stránce tím nedokonalejší a neurči- 

 tější, čím více recentního materiálu má k srovnávání po ruce. 



Nicméně, opatrným a důkladným studiem srovnávacím dosi)é- 

 jeme zajisté i zde ku výsledkům dokonalejším a byť i mnohé z po- 

 psaných rostlin po čase do zcela jiného oddělení vřaditi se niusily, 

 budou již alespoň po ruce a přispějí k lepší illustraci celkové, která 

 by bez předchozí, mravenčí práce podobné nikdy v té míře provésti 



1* 



