o výskytu zl.ita iiři iu'kt. důležitějších naleziskíích českých. 11 



nedá se ani mikroskopem konstatovati lase horniny, za které by byly 

 kyzy se rozkládaly, vyjma obyčejné větrání na povrchu v haldách ave 

 starém díle dolovém resp. štolovém. Soudím, že hlavní pramen 

 sirovodíku pro couky zlato- a kyzo nosné okolí Jílov- 

 ského pochází z duly, ze hlubin zemských. 



Když prohlížel jsem v srpnu okolí Stéchovické, přišli v lomu 

 „pod Mandátem" na pravém břehu Vltavském délníci na žíly 

 ar seno pyritu, kterýž pokládali za stříbro, obdivujíce barvu a tíží 

 nalezené rudy*). Prohlédnuv místo, určil jsem rudu a nalezl, že vy- 

 skytuje se v diabasu, procházejícím konkordantně břidlicemi Pří- 

 bramskými. Diabas ten možno sledovati až ku Sázavě a nepochybně 

 také na druhém břehu Vltavském dále. Provází vůbec rovnoběžně 

 jdoucí žílu křemitého porfyru, od nížto jest oddělen jenom úzkým 

 pruhem břidlic. Uprostřed jest většího zrna, krajem pak afanitický. 



V diabasu tomto vyskytuje se pletivo žil křemenných a vápen- 

 cových s arsenopyritem, různého směru a do sousední břidlice Pří- 

 bramské podstatné nepokračuje. Žíly dosahují tlouštky přes píď, 

 většinou však bývají o až 7 cm silný, ovšem do plochy daleko roz- 

 sáhlejší. Vápenec vyskytuje se na těchže žilách, ale jen na některých 

 místech; bývá bělavý, zrna hrubého. Arsenopyrit jest taktéž hrubo- 

 zrný a vůči křemenu nebo vápenci bývá ponejvíce omezen krystalo- 

 graficky. Po krajích žil diabas bývá změněn, ale jen úzkým proužkem. 

 Akcessoricky bývá v žilách chlorit nebo talkovité šupinky, také 

 drobty diabasu se vyskytují. Arsenopyrit bývá na některých místech 

 žil nahloučen, jinde jest spořejší. Ve křemení bývá ho nápadně více 

 nežli ve vápenci. Na výrobu nelze však pomýšleti. 



Myslím, že tento výskyt arsenopyritu ve zdejším diabasu na 

 žilkách má velký význam ku posouzení poměrů o vzniku rud v částech 

 okolí Jílovského, Knínského, ba i jinde, hlavně ve středních Čechách, 

 kde zelenokamy, zvláště diabasy bývají provázeny sirníky a rudami 

 s arsenem. 



Arsenopyrit,**) jak známo, jest sloučeninou železa s arsenem a se 

 sírou. Železo této rudy, podobně jako vápenec a křemen, může po- 



*) Vzhledem k tomuto mínění laikův, pak i z důvodův analogického vý- 

 skytu (t. j. v porfyru), a ze žloutnutí na povrchu pokládám „bílé zlato" Radlické 

 z roku 1560 a j. jen za arsenopyrit. 



**) Arsenopyrit vyskytuje se, jak známo, mezi Štéchovicemi a Zbraslaví ve 

 Příbramských břidlicích dosti často, drobně vtroušen v žilách křemenných. K tomu 

 připomínám, že také častým jest výskyt diabasu a porfyru ve krajině té, jež, jak 

 dle hořejšího soudím, látku arsenovou přímo nebo nepřímo dodaly okolí svému. 



