o výskytu zlata ua někt. dftležitějšíeh naleziskách českých. 15 



trnou. Nad zátočkou jde po pravé straně silnice, za zátočkou po levé 

 straně silnice, pod zátočkou po levé strané její, mínínie-li směr od Slap 

 ke Štěcliovicům. Na diabasu tom byly tuším asi zlaté doly Štěchovické, 

 o nichžto zmiňuje se Lazar Erker, že byly u potůčku, a nebyly 

 míněny tu práce u Vltavy, jak Poíepný se domníval. Jestit na něm 

 pracováno ode svrchu četnými dolíky, částečné i do sousední Pří- 

 bramské břidlice, a Lazar Erker sotva by byl nazval Vltavu potokem. 

 — Ještéjiný zlatonosný diabas, provázející porfyr nalezl jsem na JZ 

 od Knína v Borotickém lese, oddělený od porfyru zase úzkým pruhem 

 Příbramských břidlic. 



Hmota těchto diabasův a zelenokamův, provázejících porfyry ve 

 veliké blízkosti a konkordantně vynikla nepochybné také skoro ze 

 stejného místa, ze kterého vynikla hmota portýrová, třebas ani ne 

 současně, nýbrž po portýrech. Pravé z toho zjevu, že zelenokamy ony 

 vynikají ne na tom místě, kde porfyr se stýká resp. kdo slepil se se 

 břidlicemi, nýbrž poněkud dále, lze souditi, že pukliny pro ně vznikly 

 až po vyvření porfyru, snad při tuhnutí hmoty jeho. Těmito druhými 

 puklinami vytryskl pak zbytek tekutého magmatu, hmota basičtéjší. 

 Máme zde dle mého úsudku differenco vání magmatu původně 

 jednotného: dříve z něho vytlačena byla část specificky lehčí — 

 hmota porfyrová, zbyla pak a později byla vytlačena odtud část speci- 

 ficky těžší, hmota zelenokaraová, hlavně diabasová. 



Důvodný úsudek tento jest geologicky velmi důležit a platí tuším 

 i o mnohých jiných porfyrech českých a zelenokamech těmto blízkých, 

 neboť podobné sdružení zelenokamu a porfyru vyskytuje se zvláště 

 v Čechách středních častěji, jak můžeme se o tom poučiti ze prů- 

 řezův, uveřejněných v Boíuckého díle o křemitých porfyrech českých. 



Z téhož důvodu pokládám také výskyt sousedního zelenokamu 

 vedle porfyru ve známém velkém pruhu českém u Zbirova jen za 

 podobný příklad d i f f e r e n c o v á n í magmatu původně je d- 

 notného. 



Tento úsudek o genetické příbuznosti zelenokamův a porfyru 

 zdejších jest tuším velmi důležit i pro výklad o zla to nosnosti 

 porfyru těch. Také porfyry krajiny zdejší jsou zlatonosný, obsa- 

 hujíce na křemitých žilách zlato ryzí a zlatonosné kyzy na četných 

 místech okrsku Jílovského, ba i na sv. Kiliánském proužku porfyrovém 

 podařilo mi se na Žižkové vrchu nalézti zbytky dolíků, kopaných ve 

 křemitém porfyru po zlatonosných žilácli křemenných. Ale žíly tyto 

 v porfyrech se vyskytující bývají málo zlatonosný, jen na nahodilých 

 místech jednotlivých, podobné jako porfyr sám má celkem jen málo 



