20 XXXV. Jindřich L. Barvíř: 



1. Koirii)lpx parcel polnícli blízko na západ od Tíepšína nedaleko 

 kříže, jižně u cesty do Hradiska; 



2. skoro u samého Třepšína na JV před cestou do Kriian ; 



3. od Třepšína jižně blízko kolenovitého záhybu Vltavy; 



4. pole na levo od cesty do Štěchovic, záp. od Třepšína skoro 

 2 kin vzdálené. 



Od čísla 3. ZSZ asi 3600 m daleko nade strží bylo kutáno 

 trochu po křemenné žíle ve křem. porfyru. Jest to nejspíše staré dílo, 

 dolík jest úplně zasypán a jen zbytky haldy patrný. V podobném 

 porfyru nad Vltavou, v kolenovitém ohybu řeky té nalezl jsem kře- 

 menné žilky s něco zvětralého zlatonosného pyritu. 



Okolí Třepšína jest velmi pozoruhodno, připadat do něho po- 

 kračování zlatonosného pruhu Tobolského a Šlojířského. V pokračo- 

 vání tom nalezneme staré mělké dolíky na pravém břehu potůčku 

 Třepšínského, tekoucího do Sázavy. Arciť se zdá, že velkou partii 

 zvětralých zlatonosných hornin pohltil s liůry právě Třepšínský potok 

 sám, o čemž rozhodne další měření. 



Nehledě ku známé štole sv. Barbory u Sázavy, jsou i jinde 

 stopy, že mezi Sázavou a Vltavou bylo i svrchem pracováno na hor- 

 nině Kocouru, ač asi již tuze dávno. 



Zbytky díla patrnější nalezneme pak tyto : zřetelnou kopaninu 

 (žádné ryžovisko!) na levém břehu Sázavy ve stráni proti štole 

 M. Terezie, pak dílo v Kobylích drahách, zde pak jednak na zeleno- 

 kamu pruhu Bohulibského, jednak v porfyru, 



V kopanině nejprve řečené jest kopáno po křemenných žilách, 

 vytvořených v povrchních částech hornin a nepochybně trochu zlato- 

 nosných. Vykopané lialdičky jsou proniíseny již s kamením s polí 

 sneseným a rozryty přívaly vodními, po deštích a tání sněhu se strání 

 tekoucími. 



V „Kobylích drahách" jest kopáno na zelenokamu (diabasu) 

 svrchním dílem po křemenných zlatonosných žilkách nemálo, podobně 

 jako ve starých jamkách u Bohulib. Směr řady jamek oněch jde 

 celkem asi ku myslivné. Uložení zelenokamu (diabasu) jest totéž jak 

 u Bohulib : mezi týmiž dvěma žilami porfyru, pokračujícími tudy až 

 ke Slapům. Diabas sahá místem ku porfyru samotnému. Na druhém 

 břehu Vltavy jest kutáno po něm na pravé t. j. východní straně pro- 

 tější íítrže, a na konec jeho u Slap připadá aurifodina, založená ne- 

 daleko Slapského dvora r. 13"-9, o nížto doklad listinný otiskl Emler 

 ve svých: Regesta Bohem, et Morav., IV, 1892, str. 264 a 266. 



V porfyru jest kutáno vedle diabasu východně a to nahoře i dole. 



