o výskytu zlata na nékt. důležitějších naleziskácli česk3'ch. 21 



Nahoře jest ode svrchu tesán široký důl po žíle křemenné, silné 

 místem skoro 1 m směrem asi ZV, a po větvích jejích různými 

 směry, pročež důl ten podobá se vůbec lomu. Hloubku má asi 20 m, 

 spodek však jest zasypán, Porfyr jest zcela takový tmavošedý jako 

 v Bohulibech vedle zlatonosného dioritu a má také zde porfyrický 

 křemen. 



Dole jest u Vltavy pracováno ve světlém zelenavém křem. por- 

 fyru štolou SV směru, na počátku dvojitou. Tudíž byla žíla křemenná 

 na začátku rozvětvena. Co zbývá po ní místem, jest druzovitý její 

 kraj s akcess. chloritem. Místem dosahovala až na 90 cm šířky, do 

 výšky nešla, ani snad tuze do hloubky. Na délku štola jest přístupna 

 asi na 25 m. Uvnitř nalezneme dva staré, spuchřelé dřevené trámy, 

 načež se úží a konec jest zasypán. Na stěnách usazuje se trochu 

 rezovitého a vápenatého povlaku, zlata ani ve zbytcích křemenné žíly 

 nelze viděti. 



Pásmo kyzem bohatých hornin Jílovského okrsku 

 sahá, j a k j s e m shledal, až ku Z u p a n o v i c ů m u Vltavy, vsi 

 asi jižně od Knína položené. 1 činí celková délka kyzonosných hornin 

 Jílovských od Radlíku ua JZ na 25 kilometrů. Arciť zbývá území 

 to teprve podrobně zkoumati a sice již od Sázavy samé a možná, že 

 místy jest súženo, snad i mnoho protrženo jinými horninami, pak také že 

 jest povahy měnlivé. Dále od Županovic na JZ nalezneme sice ještě na 

 některých místech sledy hornin Jílovských, ale nikoli kyzem bohatých, 

 a cokoli jsem z pokračování dalšího procestoval, o tom budou zmínky 

 ni jiném místě této práce. 



Vyjdeme-li z Nového Knína na jih, jdeme pořade žulou téhož 

 rázu, jaký má žula u Chotouně. U Libšic prostupují žulou tou žíly 

 židy skoro bezslídné, ty pak jsou vzhledem svým poněkud podobny 

 porfyru a ovšem mladší nežli hlavní žula. U vsi Mokřka nalezneme v žule 

 zase žilky jemnozrného granitu slídou vehni chudého, jenžto jest 

 tvrdší a čerstvějšího vzhledu nežli hlavní žula sama, pak žilky čer- 

 venavého felsitu. Tyto žilky granitové i felsitové jsou ovšem opět 

 mladšího původu nežli hlavní žula. Na druhém svahu kopcovitého 

 hřbetu počne brzo křemitý porfyr, zbřidličnaténý směrem asi S12V — 

 J12Z, úklonu měnlivého. Tlakem jest tak proměněn, že zdá se míti 

 rovnoběžný sloh, ba upomínává značně na granulit. Následuje celistvá 

 hornina proužkovaná, taková, jako v údolí Sázavském okrsku Jílov- 



