o výskytu zlata na někt. důležitějších naleziskách českých. 5 



zvaný (ležící při cestě ku Božímu Tělu), ale nemáme zaručeno, 

 není-li pravým Rotlevovým boliatým naleziskem snad spíše některý 

 ještě dolejší velký důl v úžlabí na p. za statkem p. Borového. 



Pomněme, že v Jílovém máme také starou pověst: že město 

 bylo někdy rozšířeno směrem ku Božímu Tělu. Kostelík Božího Těla 

 jest stavení nevelké a nikoli tuze staré, i nebylo za starodávna žádnou 

 mohutnější zděnou stavbou. V sev. záp. končinách města také snad 

 tu a tam nějaké stavení časem zaniklo, ale na zaniknutí větší nějaké 

 části města věřiti nemáme příčiny. Jádro pověsti shledával bych 

 spíše toto: že za starodávna část osady směrem ku Božímu Tělu, 

 t. j. nynější sev. západní díl města byl velmi důležitou, ba nejdůležitější 

 částí Jílového tím spůsobem, že zde velmi mnoho zlata se dobý- 

 valo, A takto přijdeme zase do úžlabí potůčku Jílovského. 



Analogie názvův i podoby obou míst „ve šlojíři" u Hart- 

 manic a v Jílovém vede mne ku výkladu jména šlojíř. Pokládám 

 dle podoby místa slovo šlojíř za české, za soukmenné se slovem 

 sluj, sloj, a ne za část oděvu ženského z německého „Schleier". Tím 

 odpadla by bajka o závoji, sama sebou sotva pravdě podobná, která 

 však ze jména šlojíř mohla snadno býti vymyšlena, třebas ani ne 

 Hájkem samým, nýbrž lidmi podstaty věci neznalými. Za to však při- 

 vádí nám výklad ten opětně určení míst za starodávna na zlato nej- 

 bohatších: v úpadu Jílovského potůčku, a svědčí zároveň, že Jílové 

 bylo tenkráte českým horním městem. 



Bylo pak v Jílovém pracováno v úpadě potůčku velmi mnoho, ač 

 o tom mapa Pošepného nemá zaznamenáno skoro ničeho. Hořeji bylo pra- 

 cováno na dolech, doleji štolami proti vrchu sv. Anny kopanými, jak 

 posud lze poznati dílem dle způsobu povrchu na zahradách stavení 

 těch, hlavně pak dle vytékající dosud na dvou místech vody do 

 potůčku. Vrch sv. Anny pokládám za „Jílový vrch" starých zpráv, 

 jestlit po stráních směrem ku Jílovému pokryt většinou jílovitou 

 hlínou, zvětralým to porfyrem, činícím jádro vrchu toho. Ze všeho 

 následuje, že sev. západní část města Jílové s nejbližším okolím jest 

 starým proslulým naleziskem zlata, a že by bylo záhodno práce 

 zdejší obnoviti, a to, jak myslím, již od severního temene vrchu sv. 

 Anny samého. 



Také pod náměstím Jílovským jsou staré štoly. 



Ad c). 



Radlík jest ves asi jeden kilometr severně od Jílového 

 vzdálená. 



