o výskytu zlatu na nékt. dňležitějsích naleziskácli českých. 9 



gitem liiiédýin o silných rozdílech absorpce a četnými drobnými 

 černými rudami železnými. 



U Obrázku má (zvětralý) zelenokam zcela týžo ráz jako zvě- 

 tralý biotitický diorit Bohulibský, jsa i sám dioritem. 



Východ Bohulibského zelenokamu u Sázavy, pokud jsem jej 

 mohl prohlédnouti jest přeměněný diabas. Obsahuje mnoho m-alitu 

 a epidotu, něco pak penninovitého chloritu. 



U Štěchovic v „Kobylích drahách" jest zelenokam náš opět 

 diabas a sice se hnědým augitem o značných rozdílech absorpce. Roz- 

 kladem augitu vzniká uralit a chlority. 



U Slap blízko proti dvoru máme opět diabas, a jest v sebraných 

 vzorcích značně přeměněn. Augit jelio všecek jest uralitován. Rudami 

 železnými není tuze bohat. 



e) (Jhemické vlastnosti. 



Při četných zkouškách nedařilo se mi dokázati zlato v hornině 

 té, ani těm chemikiun, kterým vzorky horniny dal jsem zkoumati. 

 Sám myslil jsem, že postupným rozpuštěním horniny v HCl, HF 

 a HKSO^ obdržím posléze zlato ryzí jakožto zbytek, leč několikráte 

 zkoušel jsem obtížnou operaci se větším množstvím honiiny bez 

 positivního výsledku. Teprve opětovné zkoušení jednotlivých roztoků 

 přesvědčilo mne, že tavenina s HKSO, obsahovala něco zlata, ba 

 i chlorid železa obsahoval, třeba žo jen malé stopy zlata. Diorit 

 Bohulibský obsahuje sám zlato, jehož dobývání z horniny 

 samé však ve zkoumaných vzorcích by se tuším nevyplácelo. Další 

 zkoušky konal jsem tím spůsobem, že tavil jsem práškovanou horninu 

 silným žíháním se 6 až 7 násobným nmožstvím HKSO4 na miskách 

 šamotových. Rudy železné se rozpustily, biotit a chlorit se rozloží, 

 živce pak rozloží se jen málo. Tavenina jest za horka žlutá, za 

 studena čistě zbělá. Roztluče se a rozpustí v horké vodě (tvoří se 

 kamenec) a zbude bělavý prášek nerozložených živců. Tekutina nechá 

 se půl dne neb celý jeden den státi nežli se sleje, rozpuštění a slévání 

 dobře usazeného roztoku dle potřeby se opakuje. Posléze zbude 

 bělavý prášek nerozpustný ve vodě a mezi ním třpytí se něco dro- 

 bounkých zrnéček a mázdřiček kovového zlata. Mázdřičky zlata plovou 

 snadno ve vodě, ale oddělovati zlato plavením od ostatního prášku 

 nikdy se dobře nepodařilo. 



Dokázáním zlata v dioritu Bohulibském objasněno jest tuším 

 mnoho otázek z okolí Jílovského i z některých jiných míst o kterých 



