o výskytu zlata ua někt. důležitějších iiale/iskácli českých. 47 



trne jen v rozvětrané části hornin. Ostatně také v kouscích diabasu 

 i jiných zelenokamů po polích roztroušených naskytují se žilky kře- 

 mene se přimísenou hnědeli. V polích a v lese jest také nápadná 

 hojnost starých drobných žalezitých škvárů sem a tam roztroušených, 

 zbytků to staré práce ve blízkosti kopaniny zdejší konané. 



Podobného původu — tedy ze zvětralých hornin — může býti 

 také aspoň částečně zlato ve velmi rozsáhlé ryžovnické kopanině po 

 obou stranách cesty mezi Předním a Zadním Poříčím SZ od města Břez- 

 nice. (Mezi Březnicí a Předním Poříčím není na lukách ryžoviska 

 žádného viděti.) Jenže působila zde tekoucí voda mnohem více. Ma- 

 teriál kopaniny činí více nebo méně okulacené drobty hornin rázu 

 Příbramského, promíchané hlínou, kterážto hlína nějakou částí vznikla 

 také nepochybně zvětráním diabasu. 



Jest zde patrně nános a sice přišel sem z okolí na SZ odtud 

 rozloženého. Granitové okolí po levém břehu potoka jdoucí nemá 

 podobných kopečků, neb aspoň v něm dílo slábne a zaniká. 



Také památné ryžovisko Nesvačilské, vyskytující se J V u vsi 

 Nesvačil (záp. od Rožmitálu) a pozoruhodné pro zbytky ryžovnických 

 vodních nádržek, obsahuje hlavně kousky hornin Příbramských, totiž 

 břidlic, pískovcův a slepenců Příbramských a mezi těmi i kousky 

 zelenokamů, zvláště diabasu, kterýžto diabas bývá velmi zvětralý. 

 I domnívám se, že zlato i zde pocházelo aspoň částečně také z dia- 

 basu samého, vyloučeno byvši rozkladem hmoty jeho při větrání do 

 tvořících se křemenných žilek. Kousky hornin jsou vůbec dílem trochu 

 okulacené, dílem hranaté. Hmota kopečků byla dílem na stráň — 

 snad hlavně z koryta potočního — dovezena, dílem však (hořeji), jak 

 soudím, i na stráni samé kopána v rozvětraných břidlicích Pří- 

 bramských a v zelenokamů (diabasuS neboť lze tu doposaváde zříti 

 stopy kopaných jamek. 



Co pak u Nesvačil severně Pošepný nazývá (na str. 47 a 48 

 svého díla) kutištěm na zlato, pokládaje je za analogon uralských 

 a sibiřských „vrchovníků," jest nevysoké površí proti slepencovému 

 vrchu Žitci, složené z těchže slepencových i pískovcových vrstev jako 

 Žitec, jenže rozvětraných. Kíkají zde „v klosech." Na místě tom jest 



