o výskytu zlata ua někt. důležitějších naleziskách českých. 49 



čího, ale mám za to, že mohly by to býti zbytky prastaré kopaniny 

 po zlaté. Za Konválkou na jih zvedá se stráň, posázená ovocným 

 stromovím, terasovitě skopaná. Jest to patrně bývalá vinice. Avšak 

 část teras v jižnějším oddílu stráně jest nápadně větší a v té části 

 dole nalezneme zbytky jednoho dolíku, který by sám o sobě ovšem 

 nestál ani za povšimnutí. Nad dolíkem výše nalezneme dvě podivné 

 okrouhlé kopaniny nad sebou položené, a v téže čáře na druhé 

 straně trati železné dráhy dva několik m hluboké doly značně roz- 

 sáhlé. Jsou to doly velmi staré, neboť nejen že jsou zarostly větším 

 stromovím — ponejvíce ovocným — , nýbrž haldy k nim náležející 

 úplně jsou zarovnány. V ornici kolem dolů těch mohl jsem však 

 zjistiti mezi drobty břidlic také zbytky zvětralého diabasu, později 

 pak jsem shledal, že celá řada kopaných prohlubin jde hlavně po 

 žíle diabasové, která směřuje odtud na západ a sice na novou obilní 

 kůlnu Radlického velkostatku knížete Schwarzenberga, vystavenou 

 v poli nedaleko od těchto míst. Avšak tam jsem v diabasu zlata kla- 

 dívkem nemohl shledati, nýbrž zastihl jsem jenom drobné žilky vá- 

 pencové a křemenné. 



Řada kopanin poblíže Konvářky zdá se míti jakési pokračování 

 i na východ na pravém břehu Vltavy poblíže Podolské cementárny 

 asi dvěma zbytky starých kopanin, ale jest již nemožno něco urči- 

 tého tvrditi. 



Proč soudím, že dolíky poblíže Konvářky, o kterých jsem se 

 zmínil, mohly by býti starou kopaninou po zlatě? Předné proto, že 

 jdou po zvětralém diabasu, a za druhé proto, že na Císařské louce 

 u Smíchova bývalo opravdu zlaté ryžovisko, k němužto snad mohl 

 tudy někdy jdoucí, později rozvětraný pruh tohoto diabasu nemalou 

 měrou přispěti. 



Nyní jsou ovšem ryžovnické kopečky na Císařské louce dílem 

 zarovnány, dílem odplaveny podobně jako zbytky bývalých ryžovisk 

 v údolí Berounky buď rukou lidskou nebo povodněmi byly zničeny. 

 Císařská louka jest pokryta po většině náplavem drobného písku, 

 kterýžto velkou částí jest rozdrobeninou žuly, obsahuj et mnoho drob- 

 ných zrnek křemene, alkalických živcův a šupinek zvětralého biotitu. 

 Ale ryžovisko tamější pamatoval ještě prof. Jan Krejčí, a zmínil se 

 o něm PošEPNÉMu (viz dílo Pošepného na str. 18). Ostatně také 

 Peithner svědčí na str. 33 díla svého, že bylo ryžováno kdysi u Prahy 

 na březích Vltavských. 



Prof na české technice K. Preis seznal chemickým zkoumáním, 

 že písek Vltavský obsahuje něco málo zlata. 



Tř. mathcmaticko-pfirodovédecká 1896. 4 



