52 XXXV. Jindřich L. Barvíř: 



omezeno jen na povrchní partie horniny, ale opět má týž směr, 

 jaký bylo u dřívějších prací viděti, totiž SZ— JV (S41Z— J41V); 

 jde tudíž porfyr týmže směrem jako hornina kersantitu příbuzná. 



Pod prvně zde jmenovaným dílem trochu doleji, t. j. na JZ 

 vyskytuje se několik nevelkých jamek po křemenných žilkách také 

 ve žlutavém křemenci. Zrno křemence jest většinou drobné, někdy 

 i větší, akcessoricky vyskytuje se v něm světlá slída a něco velmi 

 jemně rozptýlených rud železných. Jamky v něm kopané činí opět 

 krátkou řadu směru SZ — JV, ale sotva daly jaký výtěžek zlata, neboť 

 není ve křemenci dále pokračováno. Jest tudíž zajímavo toliko to, že 

 byla ve křemenci puklinka téhož směru jako větší pukliny v okolí, 

 kterými vystoupily žilnaté horniny eruptivní. 



V údolí Lišnického potoka nalezneme poblíže mlýna štolu, ku- 

 tanou směrem SV v žule amfibolicko-biotitické rázu středočeského. 

 Žula ta nemá rud makroskopicky nápadných. Ze předu štoly není 

 viděti žádné známky, proč byla založena. Na haldě však lze nalézti 

 žilky s pyritem a ar senopy ritem a se křemenem nebo bez 

 něho a sice hlavně v této žule. Mimo žulu vyskytují se na haldě 

 ještě některé jiné a sice žilnaté eruptivní horniny, které pravidlem 

 neobsahují žilek rudních ani v sobě ani na styku svém se žulou. 

 Jsou to: 1. dioritový porfyrit barvy černošedé, obyčejně nejeví makro- 

 skopického kyzu a jen výminkou lze v něm také drobný původní 

 pyrit nalézti ; 2. diorit jemnozrnný a porfyricky vyvinutý jak u Lipína ; 

 3. amfibolický diorit s akcess. biotitem; 4. něco felsitového porfyru. 



Z různosti čtverých hornin právě jmenovaných lze souditi, že 

 žulou prostupovalo zde několik velmi hlubokých puklin, které vyplněny 

 byly pak žilnatými horninami těmi. Dá se však souditi a priori, že 

 příčina někoHka takových puklin nepůsobila asi v hornině takového 

 slohu jako jest žula jen na onom místě jediném, nýbrž že mimo 

 pukliny ony mohlo zde vzniknouti i jiných drobných puklin podob- 

 ného směru několik, které byly později aspoň částečně naplněny 

 žilkami rudonosnými. A opravdu mapka štoly Pošepným uveřejněná 

 zaznamenává četné couky, které štolou byly natrefeny, z nichžto vět- 

 šina měla směr asi SZ— JV. Ale byly to jen couky slabé. 



Nade štolou samou není ve stráni hnedle pracováno, až trochu 

 výše na výběžku poněkud vyčnívajícím spatříme v téže žule dvojí 

 kopaninu po žilách křemenných nad sebou: jeden příkop přes 30 

 kroků dlouhý, a rovnoběžnou s ním řadu dolíků také značně dlouhou. 

 Obojí žíly křemenné měly směr SZ— JV (S41Z— J41V) se zatáčkou 

 ku SJ. 



