o výskytu zlata na někt. důležitějších naleziskách českých. 55 



jak u Hořejší Lišnice. Větší hluboké pukliny vyplněny byly žilnatými 

 horninami z čeledi dioritů, drobnější pukliny křemennými žilkami 

 místem rudonosnými resp. zlatonosnými. A rozpukání to není zajisté 

 omezeno jen na místo, kde dosud bylo kopáno. I jinde vůkol nalez- 

 neme stopy po žilách hornin dioritických, a možná, že také žíly tyto 

 provázeny jsou ve blízkosti drobnými křemennými žilkami zlatonosnými. 

 Alespoň nalezl jsem ještě na lučině jižné u vsi Dubence při potůčku 

 pod lesní strání položené patrné zbytky někdejšího ryžoviska, které 

 na mapě Pošepného (geol. mapě okolí Příbramského) nejsou zazna- 

 menány. Ěada kopečků zatáčí se tu podél stráně na JV. Některé z posled- 

 ních kopečků jsou ještě dosti vysoké a materiál jejich pochází nepo- 

 chybné od východní strany. Dosud však není naděje, že by kutání 

 po zlatě mohlo se snad vypláceti. 



Prodloužíme-li čáru žilnatých hornin neb i zlatonosných žilek 

 křemenných u Bytíže ve Zlatých horách se vyskytujících, ku JV, 

 natrefíme okolí Horní Lišnice. I bylo by na snadě souditi, že pásmo 

 drobných zlatonosných žilek křemenných pokračuje od Bytíže do okolí 

 Lišnického. A opravdu sledoval jsem žilnaté horniny dioritické z na- 

 leziska Bytížského ve prodloužení na JV, totiž blízko vých. za my- 

 slivnou Placem na levé straně silnice, vedoucí ku vsi Jablonné, odtud 

 pak jdoucí směrem ku nalezisku Lišnickému. Pošepný oněch hornin 

 na mapě své vůbec nezaznamenal. Zlatonosných žilek křemenných 

 nelze svrchem spatřiti žádných v pokračování tom, ale není nemožno, 

 že snad sporadicky se vyskytují, neboť v čáře té jeví se u potoka poblíže 

 vsi Horních Hbit zbytky ryžoviska, které také na mapě Pošepného 

 shledáme vyznačené. Před štolou ve Zlatých horách svrchu řečenou 

 jest zlatonosné pásmo přeříznuto napříč jdoucí žilou jemnozrného gra- 

 nitu resp. granitového porfyru. 



Podobného původu jak u Bytíže může býti výskyt zlata i na 

 jiných místech v oboru téže žuly v ryžích pozorovaný. 



Myslím, že okrsky porfyrovité žuly v jihozápadních Čechách 

 jsou vůbec hodný zvláštního povšimnutí nejen se stanoviska petro- 

 grafického, nýbrž i se stanoviska geologického. 



Šedá, biotitická nebo biotit-amfibolická žula středočeská, jaká 

 vyskytuje se na východ od Jílového, pak v okolí Knína a jinde, na 

 př. i západně od města Kamýku Vltavského a poblíže Horažďovic, 

 má zvláštní svůj ráz snadno poznatelný, jsouc i zrna celkem dosti 

 stejnoměrného, kteréžto ani na pokraji masivu nestává se 

 porfyrovitým. V okolí Jílovském ani v okolí Knínském nemá 

 v sobě couků zlatonosných. 



