o výskytu zlata ua iiěkt. důležitějších naleziskách českých. 57 



skytuje se v nich buď zároveň s antimonitem neb i bez něho. Jest-li 

 sdruženo s antimonitem, bývá buď pod ním nebo v něm na zvláštních 

 puldinkách. 



Mimo antimonit vyskytuje se zlato na žilkách křemenných a sice 

 buď ryzí nebo v kyzech. Dle sdělení pana inženýra Vesky nalezli na 

 dolu Jindřiščině (letos již opuštěném) jdouce po couku antimonitovém 

 ryzí zlato ve křemenné žilce ve hloubi 220 m pod povrchem, což 

 jest hloubka pro výskyt zlata ryzího velmi povšimnutí hodná. 



Měl jsem též na mysli otázku, nevzuikalo-li zlato, zejména zlato, 

 které zde staří poblíže povrchu dobývali, částečně přece také zvětrá- 

 váním kersantitu, také není-li snad zlato zdejší částečně vylouženi- 

 nou ze žuly samé, ale sotva jest možno odpověděti na otázky ty 

 prostým geognostickým zkoumáním hald bez pečlivé chemické zkoušky 

 většího množství nezvětralých hornin na zlato. Dodati dlužno také, že 

 staré haldy na př. u dolu Jindřiščina jsou ku podivu malé, ačkoli 

 doly starých šly do hloubky 70 až 80 metrů. Možná tudíž, že také 

 mnoho materiálu bylo odváženo odtud a jinde spracováno. 



Nemohu nezmíniti se o povšimnutí hodném zjevu, který pozo- 

 roval p. inženýr Veska na dolu Jindřiščině, a který pokládá za me- 

 chanické stěhování jehlic antimonitových, mne pak podobá se, že by 

 mohl býti chemickým vylučováním antimonitu z roztoku a značiti, že 

 materiál couků zdejších tvoří se ještě dodnes. 



Ve hloubce 200 m pan Veska pozoroval slabý pramének vody 

 s liůry prosakující, jenž občas nesl vláskovitou jehlici antimonitu. 

 Dal odstřeliti místo, kam zapadal, a nalezl dutinu s vrstvou pevného 

 antimonitu, na kterém bylo množství jehlic volně uložených. Na pev- 

 ném spodku bylo dobře znáti, že vznikl slepením vláskovitých jehlic 

 hmotou antimonitovou. Kus nálezu svého p. Veska mně laskavě da- 

 roval. Jest to kus žuly Milešovské se živci rozloženými na kalnou 

 zelenavou hmotu, a ve hmotě této rozkladem vzniklé jsou usazeny 

 jednak drobné krystalky arsenopyritu a pyritu, jednak i zrnka anti- 

 monitu. 



Na témže kusu jsou dvě pukliny, nezcela vyplněné křemenem 

 a antimonitem s něco málo přitroušenými drobnými krystalky arseno- 

 pyritu, pyritu a sledy vápence. Pukliny samy jsou 8 až 15 mm široké 

 a jedna jest plnější nežli druhá. Plnější puklina má po obou stranách 

 osazený křemen se přimíseným drobným arsenopyritem a pyritem, 

 uprostřed pak antimonit. Méně vyplněná puklina má podložku kře- 

 mennou jen slabou. Výplň obojícli puklin jest vůbec analogická slo- 

 žení zdejších antimonitových couků. 



