58 XXXV. Jindřich L. Barvíř: 



Antimonit na puklinkách osazený jest slohu vláskovitého, vlásky 

 jeho jsou velmi jemné, od 5 tnm do 15 mm i více dlouhé, lesklé 

 a spojují se na silnější svazky. Svazky ty bývají na místech nedosti 

 vyplněných prostoupeny druzovitě seskupenými krystalky křemene. 



Vlásky antimonitové ve svazky sdružené drží bud pevně pohro- 

 madě, tvoříce tu a tam i větší souvislou krystalovou plošku (na 

 př. i jehlancovou), nebo jsou spolu souvislý jen málo. Není pochyby, 

 že silnější svazečky antimonitu tvoří se zde dodnes přikládáním se 

 jemných vláskův nebo vlasko vitých jehliček antimonitových na sebe. 

 Podobné zjevy, naskytnou-li se kdy ještě ku přímému pozorování, 

 jsou zajisté hodný nejbedlivějšího studia. 



VI. Nalezisko zlata u Zlaté Olešné nedaleko Trutnova. 



Na lokalitu tuto upozornil Pošepný r. 1889*) a připomenul, že 

 zlato pochází nejspíše z permských slepenců zdejších. V posledním 

 spise svém na str. 294 a 295 pojednává o ualezisku tom opět, ale 

 nechce tvrditi, zdali zlato pochází ze slepenců či ze mladších ná- 

 plavův, a nechává otázku vůbec nerozhodnutu. 



Navštíviv krajinu tu shledal jsem, že zlato pochází opravdu 

 z permských slepencův a sice ze křemenných valounků ve slepencích 

 těch uzavřených. 



U Pořičí (Parschnitz) vtéká do Upy od severu potok Liči. 

 Jdemeli údolím podél potoka, jdeme od Pořičí asi 2 km daleko územím 

 červených pískovcův a červených písčitých břidlic permských, a nikde 

 nespatřil jsem stopy ryžování. Také výšina mezi touto částí potoka 

 Liči a potokem ode vsi Debrného (Doberle) tekoucím celá jest slo- 

 žena z červených břidlic permských, prostoupených zelenavými pískov- 

 covitými vrstvami. Na výšině této není v jižní části kutných jamek 

 ani nejsou ryže v potoku od Debrného tekoucím: staří sotva zde 

 ryžovali, či jestli zkusili ryžovati, byl výsledek jejich málo příznivý. 

 Severněji objevují se však ve břidlicích těch hrubě písčité vrstvy 

 s oblými zrny a oblázky křemene, s kousky melafyru a křemitých 

 břidlic. Oblázky křemene dosahují velikosti lískového i vlaského 

 ořechu, ba bývají i větší. Takto vzniká pravý přechod ku slepencům, 

 s nimiž spojuje je výskyt oblázků ze křemitých hornin břidličnatých. 



* 



) 



Oesterr. Zeitsch. fiir Berg- u Huttenw. ve článku „tJber einige wenig 



l)okannte Goldbergljaue Bohmens." 



