60 XXXV. Jindřich L. Barvíř: 



„Piso", Že asi 2300 kroků za Trutuovera v údolíčku jednom vytryskuje 

 potůček asi jako ruka silný, v němžto vyskytuji se bohaté zlaté va- 

 lounky a lupénky. Bude tudíž zajímavo, prohlédnouti permské slepence 

 i jinde, neobsahují-li zlato, a z eventuálního výskytu jeho činiti ná- 

 ležité dedukce. 



Dodávám, že část pískovců permských okolí Trutnovského, 

 z nichžto zhotoveny jsou sloupy u silnice, sestává ze směsi hlavně 

 na zrno rozdrobené hmoty žulové a rozmělněné hmoty melafyrové, 

 snad i také porfyrové. Tu i tam obsahují zřetelný kousek melafyru. 

 Pískovce takové naznačují tím zřetelněji původ svůj, zároveň ovšem 

 i stáří oné Krkonošské žuly, která dala materiál ku jich vytvoření. 



Co týče se přirovnání výskytu zlata u Zlaté Olešné s výskytem 

 téhož kovu v konglomerátech distriktu Witwatersrandského v Jižní 

 Africe, záleží podle vzorků mně po ruce jsoucích hlavní rozdíl v tom, 

 že u Zlaté Olešné zlato vyskytovalo se hlavně ve křemenných obláz- 

 cích ze zlatonosných žil pocházejících, kdežto v konglomerátech oněch 

 jihoafrických spíše ve drobnozrné hmotě, oblázky křemenné spojující 

 se vyskytuje. 



Zlatonosné tyto slepence africké složeny jsou z oblázků bělavého 

 křemene, 1 až 3 i více cm velkých, spojených zelenošedým drobno- 

 zrným tmelem. Tmel ten sestává ze drobných zrnek křemene, šupinek 

 chloritu a hojných drobných zrnek nebo krystalků pyritu, jest pak 

 vlastně zbytkem nějaké horniny, později rozdrcené a přeměněné, 

 a svým nynějším složením nemálo pří buzen některým druhotné clilo 

 ritickým zlatonosným horninám Jílovským. Pyrit nalezneme hlavné 

 v něm, kdežto ve křemenných oblázcích samých vyskytuje se jen 

 velmi spoře, nejspíše ještě po krajích a na puklinách. 



Pyrit ten jest čerstvého vzhledu, a, jak se objeví mikroskopem 

 v tenkém výbruse, bývá provázen tu i tam zrnkem hydroxydu zelez- 

 natého jiného tvaru, patrně nějakou jinou rozloženou rudou železnou, 

 nejspíše rozloženým magnetitem. Ze stavu zachování lze souditi, že 

 pyrit jest původu pozdějšího, a že původnější rudou byl železnatý 

 nerost jiný bezsirný, který nejspíše později skytl železo k utvoření 

 se pyritů těch. 



Rozklad, t. j. větrání spojovací hmoty slepenců Witwatersrand- 

 ských děje se podobně jak u analogických hornin Jílovských. Biotit 

 bývá rozložen a nejčastéji nahrazen křemenem, pyrit bývá všecek 

 zbaven síry a slepence nabývají barvy červenavé. 



Vznikající hydroxydy železa bývají místem vyluhovány. Vzniknou 

 dutinky a v těch nalezneme usazeno tu a tam ryzí zlato, kteréž 



