66 XXXV. Jindřich L. Burvíř: 



Částí vrchu Viničného a Vysokého. Temeno Zlatého vrchu pokryto 

 jest hlinitou půdou, zoranou na pole. Temeno vrchu Viničného a jižní 

 svah vrchu Vysokého pokrývá hrubá drť křemité ruly opět beze stop 

 po větších žilách křemenných, podobně jako na kopečku Kohoutím. 



4. Jižněji za právě jmenovanou vrstvou následuje vrsta bohatá 

 kdysi na zlatonosné žilky křemenné, kterážto tvoří vrch Suchý, Liščí, 

 velkou část jižního svahu Zlatého vrchu i s jižním jeho výběžkem, 

 zvaným Friedholz. Jest to rula biotitická silně křemitá, obsahující 

 i vrstvy křemenců konkordantné uložené. Křemence jsou živcovité, 

 bělavé neb od přimísených rud železných červenavé. 



Rula ku této vrstvě v jižním cípu města přiléhající má směr 

 skoro ZSZ— VJV, od Z— V asi 32« ku SZ— JV přiblížený, úklon od 

 vodorovného 25V . . 35° na VSV. Rula Suchého vrchu, na Liščím 

 vrchu a na výběžku Friedholz má směr skoro Z — V, místem jen asi 

 12° ku ZSZ— VJV odchýlený, vrstvy pak všude stojí značně příkře, 

 pročež celá poloha jejich skýtala znamenitou příležitost ku tvoření 

 se puklin, zejména pak puklin ne tuze do hloubky jdoucích, nýbrž 

 povrchnějších, a takových nalezneme zvláště na poněkud vyčnívajících 

 partiích skalních liojnost. Jdou pak arci hlavně směrem vrstevnatosti 

 ruly. A zlatonosné žilky křemenné, po kterých bylo tu kopáno, 

 byly také ponejvíce jen drobné, nešly daleko od povrchu do hloubky 

 a měly směr celkem zase dosti shodný se směrem vrstevnatosti ruly 

 a kí'emene. Na Suchém a na Liščím vrchu nevyskytly se ani tak na 

 vrcholku, nýbrž na stráních, tedy zase na místech, kde tím snáze od 

 povrchu tvoří se pukliny. I pokládám drobné zlatonosné žilky kře- 

 menné ve vrstvách těchto hojným počtem se vyskytnuvší za vytvo- 

 řeniny svrchního původu, tudíž za vylouženiny ze samé okolní 

 hmoty rulové a křemencové. 



Jsou ovšem v pásmu tom tu a tam také zlatonosné žíly křemen- 

 né jdoucí do hloubky, jak o tom svědčí práce starých horníků, a o pů- 

 vodu jejich látky nelze tak snadno přímý úsudek dáti. Že však látka 

 jejich jest analogická s látkou žilek drobných, v téchže horninách se 

 vyskytujících, soudil bych, že jest u obojích žil také analogického 

 původu. Arcit pukliny, které žíly hluboko jdoucí vyplňují, mohou 

 míti a mají mocnější příčiny tektonické nežli pukliny drobné od po- 

 vrchu jdoucí. Že pak takového druhu pukliny i velmi hluboko místem 

 mohou sahati, lze souditi z výskytu porfyrovitého granitu na Zlaté 

 hoře, jehož stopy lze tu a tam nalézti, a který nepochybně vyplňuje 

 puklinu znamenitě hlubokou. Poněvadž pak lze snad dosti důvodně 

 přijímati, že vrstvy zdejší někdy jinak byly uloženy nežli nyní, nej- 



