IGELKOTTSLÄGTET. 91 



ten för att tillfredsställa sin glupskhet. — Stundom skall 

 denna, likasom S. vulgaris, besöka de huS; som ligga 

 i grannskapet af.de vatien, vid livilka hon bor. Hon 

 besöker ej blott lador, stall och andra uthus, utan ock, 

 som man påstår, vislhus, sannolikt för att der komma 

 åt något kött. — ■ Denna art dykar förträfTligt och löper 

 med snabbhet på bottnen under vattnet. — ■ Hon lig- 

 ger icke i dvala om vintren, utan ses uppfiska sin fö- 

 da ur vattnet äfven under den strängaste köld. 



Födoämnen : Vattennäbbmusen förtär icke blott in- 

 sekter, larver och krustacéer, som finnas i vattnet, oitan 

 äfven fiskrom, fiskyngel och snäckor. Grodor och vat- 

 tenödlor blifva ofta hennes rof, icke blott i vattnet utan 

 äfven på landet. Om vintren söker hon sin föda under 

 isen och äfven under denna årstid dykar hon ned el- 

 ler löper på bottnen efter sitt byte, men hon kommer 

 upp och förtär det på det torra. Man påstår att dessa 

 djur, hkasom Mullvaden, äro i rörelse morgon, afton 

 och midt på dagen, och att de, den öfriga tiden af da- 

 gen ligga dolda i sina hålor. 



Fortplantning: Parningstiden säges inträflfa i bör- 

 jan af JMaj, och honan skall gå drägtig 3 veckor, hvar- 

 efter hon föder G — 8 blinda ungar, som hon lägger på 

 ett torrt ställe vid brädden af ett vatten, på ett läger 

 af mossa och gräs. Ungarna äro ofvan svartgrå, på 

 sidorna och svansen mer rödaktiga, inunder livita. 



Igelkottslägtet (Erinaceiis Im.) 



NosEiN kägelformig slutas med ell trubbigt tryne. 

 Kroppen ofcan täckt med piggar, inunder samt nosen 



med borsthår. 

 Fötterna: framfötterna mer under sätt sig a än bakfötterna, 



hvardera med 5 tär väpnade med hoptryckta klor. 



— Svansen kort. 

 Tänderna: i öfverkäken: framtänderna 6, de 2 främsta 



högst, nästan jemtjocka och halftrinda, räta. 



