92 GRÄFVARE. 



nediUsläcnde ; skilda genom elt tomrum; de 2 

 följ. pä hvardera sidan mij eket kortare , den främ- 

 re minst. Hörntanden *) kä g el for mig , tätt bakom 

 denna 2 enspetsade mellantändcr^ den bakre med 

 en lägre spets invändigt. Kindtänderna 4 flertag- 

 gade, med uti tvä rader liggande spetsiga knölar ; 

 den innersta liten snedt sittande; i underkäken; 

 de 2 främsta framliggande halftrinda, upptagas i 

 tomrummet mellan de 2 öfra ; der efter pä hvar- 

 dera sidan följande 3 äro laga enspetsade, den 

 mellersta störst, den bakerst a minst **J. Kindtän- 

 der 4 flerlaggade; de 2 mellerste störst, den ba- 

 kerste minst. 



De hithörande djur utgöra^ genom sin tandbygg- 

 nad, en öfvergäng till Gnagarna^ och deribland till dem 

 som hafva knöliga kindtänder. Igelkottens kindtänder 

 visa mer än de andra djurens, som höra till denna 

 Ordning, en öfvergäng från taggiga till knöliga. Igel- 

 kotten anses också, mer än de andra, lefva både af 

 djur och växtämnen. 



Igelkotten kan hoprulla kroppen som ett nystan. 



Allmän Igelkott CErinaceus europwus Lin.) 



Artm. Öronen kortare än haljva hufvudet, dolda i fallen; 



öfra kroppsdelarna grå, undra gräbruna. 

 Synonynii; Erlnaceus europicus Lin. Syst. Nat. i. p. 75. 



— Lin. Fauna p. 3. n. 22. — Retz. Faun. p. 28. n. 25. 



— Pa(x. Zoojir. Ross-Asiat. I. p. 137. — Keyserl. et 

 Blås. Wirbelthiere Europas XYII. 19. 60. — Herisson 



*) Sä kallar jna här som vanligt don framstå i käkbonct. 

 Don lir högre än följande, har toailigen formen af en hörn- 

 tand, hvartill äfven kommer lång och tjock enkel rot. Den 

 iir som hvarje hörntand böjd bakåt ^ då närmsta mellantanden 

 är böjd framåt, hvilket bäst synes hos nnga exemplar. 



**) Är här någon hörnland sä bör det, enligt sitt läge, 

 vara den mellersta. 



