74 



GRÄFVARE. 



varit ute om natten. Deras föda består i insekter^ lar- 

 ver och maskar^ äfven färtära de kött så väl af varm- 

 blodiga som kallblodiga djur, livilka de antingen finna 

 dödade eller sjelfva döda. De äro efter sin storlek de 

 glupskaste rofdjur inom hela klassen. 



Honan har 6 par spenar, och, liksom de flesta 

 Gnagare, skall hon fortplanta sig flera gånger om året. 



Man har indelat Näbbmössen i 3 grupper eller 

 underordnade slägten. 



Första gruppen: Crocidura Wagl. 



Alla tänderna äro hvita; de 2 mellersta fram- 

 tänderna nedan med ot ändad egg; 3 eller 4 mellan- 

 tänder ofvan, starkt aft ägande i storlek frän den främ- 

 sta bakåt. — Hit hörer ingen hittills känd Svensk art *). 



Andra gruppen: Sorex Wagl. 



Alla tänderna i spetsen färgade; de 2 mellersta 

 framtänderna nedan med t ändad egg; mellantänderna 

 ofvan 5, aft ägande i storlek bakåt; nedan i. 



*) Hit höra 1:mo Sorex russulus Zimmerm. S. araneus 

 ScHREB. Säugth. 3. p. 573. tab. 160. Bonap. Iconogr. d. F;na 

 Ital. pl. fig. 5 — 6. Donna art få vi icke förblanda med So- 

 rex araneus Lin. *) Den kännes lätt genom hvita tänder och 

 utstående tvärrunda öron. Färgen är ofvan gråbrun, under 

 blekare brungrå, utan bestämd gräns mellan färgerna. Svan- 

 sen enfärgad kortare än kroppen. — Förekommer i Tyskland 

 och Frankrike, men är hittills icke funnen hos oss eller i 

 England. 2.do Sorex leucodon Herm. Ofvan mörkbrun, un- 

 der hvit, med skarp färggräns; öronen utom fallen synliga, 

 bredt afrundade; svansen tvåfärgad. Bomp. Icon. d. F;na Ital. 

 pl. fig. 8 — 9. — Förekommer i Tyskland och Frankrike; al- 

 drig hos oss. 



*) Professor Sundevall föreslår med allt skäl att helt och 

 hållet förkasta namnet Sorex araneus, isynnerhet som La- 

 tinarnes Mus araneus ursprungligt varit ett spindelartadt 

 giftigt djur. Se Wetensk. Akad, liandl. 184i. sid. 169—170. 



