n 



GRAFVARF. 



lätt foderverk j om del kunde förskaffas i nog stort 

 antal. Hos oss jjegagnas det icke 5 men i China skall 

 det vara i hugt värde och köpas från Ryssland. 



I trädgårdar äro JMullvader ofta verkliga skadedjur. 

 De gräfva gångar i qvarteren^ så tätt under jordytan, 

 att de stundom tydligt, stundom knappt märkbart, sy- 

 nas deröfver. På detta sätt undergräfva de stundom 

 hela qvarterel så tätt med gångar, att hvar man tram- 

 par sjunker foten djupt ned. De växter, hvilkas rötter 

 derigenom blifva blottade på sin jord, bortvissna och 

 dö. 3Ian har derföre påfunnit flera 



Medel att utrota Mullvaden : JMan passar på då han 

 iippbökar jorden, går sagta dit och slår med en yx- 

 hammare i mullhögen, då djuret otvifvelaktigt träflfas 

 på trynet och dör i ögonblicket, om det också befinner 

 sig 5 — 6 tum under jordytan. — • Afven slår man tjär— 

 vatten i hålen och man har märkt att mullvadarna sky 

 derför. Också skola de sky ställen der pinnar af hägg ned- 

 stickas i jorden. — Äfven söker man att fördrifva dem 

 ur trädgårdar genom bullret af en hten med smällare 

 försedd vindleka (moulinet), hvilken man sätter på än- 

 dan af en stång, som nedtill fästes i en uti jorden 

 nedgräfd tom tunna. 



2:dra Farniljen: 



Hörntänderna vida kortare än de tvä mellersta 

 framtänderna, som af alla äro störst , de öfra nedslå- 

 ende, de undra framliggande; alla der på följande enspet- 

 sade tänder äro små och låga, lägre än kindtänderna. 



Denna tandbyggnad antyder en öfvergång till Gna- 

 garna. flit höra: 



Mläbbinus-lilläs-tot (Surex Linné). 



Nosen: utdragen till ett spetsigt trgne; kroppen klädd 

 med mjuka ullika hår. 



Tårna: spensliga klufna ända till roten; klorna hop- 

 tryckta, krökta, spetsiga. 



Svansen: tunn, hårbelagd, mer eller mindre läng. 



