G4 GllÄFVARE. 



förmfigan skulle tjcMia dem till intet ^ ulan snarare locka 

 lill brott mot jjestämmolsen och mana dem att träda 

 upp i dagsljuset. — Hörseln är lin^ men yttre öron 

 saknas dock. I luften bedömma vi hörselförmagan efter 

 utörats storlek t. e. hos flädermusen, hjorten^ svinet^ 

 o. s. v. Icke sä i vattnet eller i jorden 5 för Mullva- 

 den hade utöron varit hinderliga for hörseln, derige- 

 nom att de, i de tränga jordgängarna j lagt sig som 

 ett lock för öronöppningen. Denna är hos ' Mullvaden 

 blott omgifven af en kant och af hår, som hindra mul- 

 len alt falla in. — Hela främre delen af skelettet är yt- 

 terst stark j den bakre deremot svag. (Se dess beskrif- 

 ning längre fram). 



Allmän Mullvad (Talpa europwa Lin.). 



Artm. Svar f gr d glänsande; ögonen ytterst små, ligga 



dolda mellan håren; yttre öron saknas; alla fram- 



tänder ofran lika höga. 



Synonymi: Talpa europwn Lin. Fauna Svcc. p. 9 n. 23. 

 Retzii Fauna p. 31 n. 28. — Lin. Syst. nat. i p. 73. — 

 BoNAP. Jconograf. d. Fauna Ital. I mod figur. — Talpa 

 rulgaris Bmss. Regn. an. p. 28 L sp. 1. — La Taiipe 

 BuFF. Ilist. nat. Vill. p. 81 t. 12 — id. in 8:0 XVL p. 

 106. — European Moll Pen. Brit. Zool. \ p. 128. — 

 Common Mole Bell Brit. Quadrup. p. 85. — Gemeine 

 3IaulwurfScAniEii. Säugth. III. p. 558 t. 156. — Bkchst. 

 Nat. Doutschl. 1 p. 8iG. — Römer u. Sciiinz Siiugth. der 

 Schweitz p. 129. — Allmän sJullvad NiLSS. Skand. F:na 

 1 p. 129. — Sv. Mullrad, Mullrarp. Sk. Mullsurk; 

 Noir. Muldvarp ; Finn. Mijyrå, Myyriainen. 



Beskrifning: Längd 5 — 6 tum. Svans. \ — \^ t. 

 Hufvudet, som utan nägon märkbar hals är furenadt 

 med kroppen, utliper i ett långt och kegelformigt tryne. 

 Näsan är snedt uppät afstympad, och trynet på undersidan 

 försedt med en långsgående fåra. Öfverläppen lägger 

 sig med en tunn hinna ned öfver den undra, för att, 

 dä djuret gräfver, ' hindra mullen att infalla i dess mun. 

 På sidorna af trynet, på hakan och basom Ögonen sitta 



