40 VINGFOTADK DÄ(;(;DJUR. , 



hälften, samt hela skenkelbenet tätt hårbeväxt. lista 

 leden af långdngret betydligt längre än samma led af 

 ringfingret. — Fallen yfvig, tät och hn, dock icke ullig. 

 Hela hår])eklädnaden ofvan enfärgad t rostbrun, med nå- 

 got dunklare hufvudj under något blekare, gulbrun. Det 

 är dock blott hårspetsarna som haKa denna färg^ ty 

 hela fållen är från roten till |- svartak t ig. 



Skelettet: Skallen liknar mest den af V. IwreaUs , 

 men har en, ehuru obetydlig sänkning Öfver kindbå- 

 garna 5 häri liknar den V. pipistrellus, men sänkningen 

 är svagare 5 nosen åt sidorna kullrig, trind, nästan jem- 

 bred och utan någon rätt märkisar hopknipning öfver 

 tinninggroparna (som hos V. borealis)^ stundom är den 

 dock mera märkbar 5 öfver orbita en smal sned kant, 

 för hvars slutända står ett ovalt-rundt foramen infraor- 

 bitale^ som ligger mycket närmare orbital- än maxillar- 

 kanten^ en bred jemnbred fåra långs nosryggen. lista 

 framtanden ofvan tvåspetsad, främre spetsen mycket 

 längre än den bakre ^ 2idra framtanden enspetsad, längre 

 än den listas ]:)akspets. Hörntanden och den främsta 

 kindtanden skilda så, att mellantanden synes äfven ut- 

 vändigt mellan denij underkäkens hörntand märkbart 

 högre än kmdtänderna. Framtändcrna nedan stå med 

 längddimensionen långs käken och med kanterna mot 

 hvarandra, dock 2-2, 3-3 något snedt^ de två mel- 

 lersta bilda en vinkel. 



Vistelseort och lefnadssätt : Denna art, som utan 

 tvifvel ofta blifvit förblandad med V. Pipistrellus, har 

 man redan funnit på åtskilla ställen i Tyskland i i Ber- 

 lin, Halle och Brunswig. Hos oss har hon hittills träf- 

 fats blott här i Lund och i södra Skåne vid Lind^^■edj 

 men utan tvifvel befinncs dess förekommande vara långt 

 mera vidsträckt, sedan man blifvit uppmärksam på de 

 kännetecken som skilja henne från nästgränsande arter. 

 I lefnadssättet synes hon koinaia närmast följande art. 



